# Resonemus vngarice*

Enekeljünk mindniaian vigh szoual s nagy örömmel
Zengedezzenek â felhök Christus jöueteleuel:
Sanctus, sanctus, sanctus Dominus Deus sabbaoth.
Földön leuö allatok fel szoual kiálczátok,
Dicziruen ötöt mind nyajan nekie ezt mondgiátok.
Telies az egh es à föld te dicziriteddel,
Menyben es földön sok szentek buszgo enekleseuel.
Lymbusban leuö szentek teged, vram, vartak,
Hogy megh szabadiczad öket, sokáigh ohajtottak.
Harmatot adgion az egh es essen igazat,
Valaha foldnek eö gyomra adna szabaditoját.
Aldot uagy te s aldot legy, Máriának szent fia,
Kj el jottel vr neueben, bünös nepnek valczaga.
Dicziret es diczösegh legyen à Christusnak,
Vegh nelkül es mind örökke diczö szent haromsaghnak.

1 K vigan s' nagy 3 K A refrén csak az 1., 4. és 6. vsz. után van meg. 4 K nagy fen kiáltsátok: 6 K dicsösségeddel, 7 K Osanna a' magosságban Isteni felségeddel. 8–9 K Mi Atyáink Lymbusban, Messiást ohajtván: Kivánták egyenlö-képpen, fel-szóval ezt kiáltván. 10–11 K Harmatozzanak egek, s'-igazat adgyanak: Idvezitöt teremteni föld erei nyillyanak. 12–13 K Aldott MARIA Fia, emberré lött Isten: Ki az Urnak szent Nevében, jelen vagyon már itten. 13 PM Vrnak A szótagszám alapján javítottuk. Kézirata és nyomtatott kiadása: Alapszöveg: Pálffi Márton-ék. 1676 előtt, 8b.–Címe: RESONEMUS VNGARICE. Kájoni János: Cantionale catholicum. Csík 1676, 6.–Cím és nótajelzés: RESONEMUS. Nota eadem. Az előtte lévő latin eredetire utal. Szövege megtalálható Kájoni második kiadásában is (1719, 7). Megtalálható még a következő XVIII. századi kéziratos gyűjteményekben: Szakcsi kántorkönyv (1788–89, I, 5), Császár Ferenc-ék. (XVIII. sz. 2. fele, 2b). Adventi ének, a Resonemus pariter cum tripudiali kezdetű Sanctus-trópus fordítása. – A Sanctus-trópusok alapszövege korai ókeresztény eredetű, és a római mise központi része, a kánon előtt hangzik el. (Jungmann II, 161–173.) Szövegét az itt közölt ének refrénben idézi latinul. Eredetije a Missale Romanum–ból a következő:
Sanctus, Sanctus, Sanctus
| Dominus, Deus Sabaoth.
Pleni sunt caeli et terra
| gloria tua.
Hosanna in excelsis.
Benedictus, qui venit in
| nomine Domini.
Hosanna in excelsis.
A Resonemus kezdetű trópus fordításának egy korábbi változata a Petri András-énekeskönyvben (110a, vö. RMKT XVII./7., [Királyoknak királlyának, Jesus Christusnak…] c.) található Mondjunk nagy dicséretet isteni félelemmel kezdettel. Latin eredetijének is két változata van, és ezeket csak magyar forrásból, a Petri András-énekeskönyv ből és Kájoni Cantionale catholicumából ismerjük. Szövegkiadása: RMKT XVII./7., 158. sz. jz. A Pálffi Márton-ék. szövegének a Kájoniénál korábbi voltát bizonyítja, hogy az 5. versszak a Petri András-ék. szövegével csaknem szó szerint egyezik. Kájoni a latin eredeti figyelembe vételével e korai kéziratos hagyomány szövegét csiszolta, átalakította. Versforma: 13–15 (a–a). Gregorián eredetű dallamáról: RMDT II., 42/I. sz. 6 Telies az egh – Pleni sunt caeli et terra. 10 Harmatot adgion – Adventi utalással: Rorate caeli (Iz 45, 8). 12 Aldott vagy – Benedictus qui venit.