# Alma redemptoris mater*

REdemptoris mater, oh szentséges Szüz Mária,
Porta tu pervia, menyeknek fényes kapuja.
Egeknek csillaga, Lelkeink záloga;
tisztán fogantattál Szüz Mária:
Tápláld sziveinket, utállyuk-meg vétkeinket.
Natura mirante; Természet tégedet csodált,
A' mikor méhedben, Szent Szüz, az Nagy Isten meg-szált:
Szüz méhben fogadtál, Szüzen meg-maradtál,
A' mint Szent Gábriel, Errül felel;
Nagy Szüz miserere, Menyországból tekénts erre.
Ha Jésushoz járúlsz, Ertünk ha Fiadhoz fordúlsz,
Menten Szent malasztyát, Szüz Annyának foganattyát
Jésus ki jelenti, S' lelkünk ahoz köti,
Hogy éllyünk egeknek, S' Istenünknek:
Szent Szüz hiveidben Dicsirtetel igy, s' Istenben.

Nyomtatott kiadása: Cantus catholici. Kassa 1674, 37–8. – Cím: ALMA REDEMPTORIS MATER. – Kottáját is közli. Szövege megtalálható még a következő XVIII. századi kéziratokban: Magyar Cantionale (XVIII. sz. eleje, 11), Vépi ék. (1725–68, 34), Zirci-ék. (1751–66, 12b), Paksi Márton György-ék. (1760, 44), Szakcsi kántorkönyv (1788–89, I, 21), Császár Ferenc-ék. (XVIII. sz. 2. fele, 20b). Időszaki Mária-antifona, az Alma redemptoris mater kezdetű, Hermannus Contractusnak (Hermann von Reichenau) tulajdonított XI. századi Mária-ének parafrázisa. Nyéki Vörös Mátyás fordítását és a latin eredeti szövegét lásd: RMKT XVII./2, 67. sz.; Vásárhelyi Gergely fordítása: RMKT XVII./7., 10. sz. Az 1674-i Cantus catholici szerkesztője ezen kívül ugyancsak közölte több más változatát is; lásd e kötetben Alma redemptoris mater sz. (Üdvözítőnk anyja, szent Szűz), Alma redemptoris c. (Az egek nyílt útja, szüzesség szent kútja), és Alma redemptoris c. (Üdvözítönk szent anyja, egek fényes tornya). Az egyházi év liturgiájában az adventi és karácsonyi ünnepkörben a zsolozsma, továbbá a nép által énekelt litánia befejezéséül alkalmazták. Az ismeretlen szerző a parafrázisba latinul is betoldotta mintájának egy-egy fordulatát. Versforma: 6–8–6–8–6–6–6–4–6–8 (a–a–b–b–c–c–d–d–e–e); közlésünkben ötsoros strófákban: 14–14–12–10–14. Dallama: RMDT II., 250. sz.