# A' szent martirokrol*

### Nótája, Üdvöz légy Mennyei Bánya

DIcsösségnek szent Királlya,
Martiroknak kedves pállya;
Bóldogúl hordozó Gállya,
Edes Jesus.
Tekénts reánk bünösökre,
Figyelmezz könyörgésünkre,
Siess mi segitségünkre.
Te adcz eröt Martiroknak,
mint éretted harczolòknak;
kegyes légy öket áldòknak.
Dicsöség légyen Atyának,
Szent Lélekkel Szent Fiúnak,
Három személyben egy Urnak.

Nyomtatott kiadása: Cantus catholici. Kassa 1674, 501. – Cím: A' SZ. MARTIROKROL. – Nótajelzés: Nótája, fol. 24. [ = Üdvöz légy Mennyei Bánya]. Szövege megtalálható még a következő XVIII. századi kéziratokban: Szoszna Demeter-ék. (1714–5, 362), Vöcsey János-ék. (1752, 178), Paksi Márton György-ék. (1760, 654 és 684), Szakcsi-kántorkönyv (1788–89, II, 102). Válaszos ének vértanúk ünnepére, a Rex gloriose martyrum kezdetű IX. századi laudes-himnusz (Chevalier 17453; AH 51, 128) szabad átköltése. A hazai középkori liturgikus gyakorlatban általánosan elterjedt és a Breviarum Romanumban a vértanúk (De pluribus martyribus) zsolozsmájának közös himnuszai között a legújabb időkig énekelték. Szövegét e szerint közöljük:
Rex gloriose martyrum,
Corona confitentium,
Qui respuentes terrea
Perducis ad caelestia.
Aurem benignam protinus
Intende nostris vocibus,
Trophea sacra pangimus,
Ignosce, quod delinquimus.
Tu vincis inter martyros,
Pardisque confessoribus,
Tu vince nostra crimina
Largitor indulgentiae.
Praesta, pater piissime
Patrique compar unice,
Cum spiritu paraclito
Regnans per omne saeculum.
A névtelen fordító a dallamhoz alkalmazva az eredeti latin versformát megváltoztatta. De átalakította a dallammintát is, és a 8–8–12-es formájú strófák harmadik sorát ketté osztotta, az első nyolc szótagos részt rímmel kapcsolta az előző két sorhoz. Az éneklésnél feltehetően a negyedik sort a nép a kántor után megismételte vagy önállóan énekelte. Vö. [ALdgyad ember ez nagy jódat…] c. Versforma: 8–8–8–4 (a–a–a–b). Dallama: RMDT II., 24/a. sz. 3 Gállya – amely a mennyei boldogságra visz, hordoz.