# Ad elevationem*

Idveöz legi Christus szent teste,
Kit ostor uerrel megh feste,
Hoher keresztre fuggezte,
Ez vilaghnak vetkeiert.
Idveöz legi Christusom feie,
Kit heges tör kis ereie [?]
Ugorvan ki folt veleie.
Iduöz legi kegis orczaia,
Kit fertelmes sidok szaia
Megh rutittot, peökven raia.
Idvöz legietek szemei,
Kiket sidok rut kezei
Törven hullatak keönivei.
Idveöz minden hai szalai,
Ki tepethetet szakalla,
Kit sidok uia czipala.
Idueöz legi alla Jesusnak,
Kit terhe sok faidalmoknak
Ugan le niomot udvarnak.
Idueöz legi urunknak mellie,
Kiböl sok kinok helie,
Hogi attiat megh engeztelie.
Idveöz legi Christus iob keze,
Kit az kereszthez szegeze
Irigh sidok hamis keze.
Idveöz legi seb hol kereszt [?] löt,
Kit nagi vas szeg hegei töt,
Kiböl piros ver bizoni iöt.
Idueöz legi urunk iob laba,
Ki hordozuan nagi kenniaba
Veghre szegezte fel laba.
Iduöz legi te szent oldala,
Kiböl ver es viz fakada,
Kiben lancza nyel fordula.
Iduöz legh ueres szent hata,
Ki sok giötrelmeket lata,
Miüdön ostor megh szagatta.
Idvöz légy szent kereszt faia,
Ki munköt fel uin hozzaia,
Midön feszittetek farra.

22 Hogi <anniat> Fölötte: attiat 27 szege 38 Idvöz szent Kézirata: Mihál Farkas-kódex. 1677–87, 95a–96b. – Cím: AD ELEVATIONEM. Úrfelmutatásra való válaszos ének a szenvedő Krisztus tagjairól. Feltehetően a nagypénteki csonkamisén énekelték, amikor is a Krisztus halálának emlékére az előző nap konszekrált ostyát (innen a latin név: missa praesanctificatorum) körmenetben viszik az oltárra, ott a pap félkézzel felmutatja a híveknek, majd magához veszi. (Mihályfi 148, 440). – Forrása, szerzője ismeretlen. Versforma: 8–8–8–8 (a–a–a–b); a negyedik sor refrén. Dallama ismeretlen. 6 heges tör – tövis, mint hegyes tőr. 17 alla – helyesen: válla, amelyen a kereszt súlya sebet ütött; Jézus vállsebének kultuszáról: Bálint 1973, 234.