# [Aaron veszeje virágzik…]*

Aaron veszeje virágzik,
Szüznek Szent méhe csirazik,
pokol essötül soha meg nem ázik:
Ezt Szent Proféták meg-jövendölték,
ezt az Istentül ohajtva kérték:
Ezt Szent Attyáink szivesen keresték.
Ezt Gabriel félve kezte;
Szüz Mariát hogy meg-nézte,
Isten Annyának azontúl nevezte:
Térdet-is hajtván, mond, Szüz idvöz légy,
nagy titkos dolgot most eszedben végy,
mert im igen nagy méltóságra fel-mégy.
Szüz monda, ez nem fér hozzám,
Én szolgálód vagyok Uram,
Szüzen szolgálnom mindenkor akarnám:
De Angyal mondgya, Szent Szüz ne féltsed
szüzeségedet, hogy azt el-vétsed;
Söt tiszta vóltod nevekedik hidgyed.
Mert Szent Lélek te reád szál,
szárnyaival körül foglal;
igy Szüz virágod magassabban fel-ál.
Imé, ugy mond Szüz, kis szolgálója,
az nagy Istennek im kis árvája;
légyen ugy, az mint Szent Isten akarja.
Igy kit Eva régen ronta,
éltünket ez Szüz meg-hozta:
Oh drága Szüznek engedelmes vólta.
Szüz, téged tartunk Szent Patrónánknak;
téged kiáltunk édes Anyánknak;
légy orvoslója minden nyavalyánknak.

Nyomtatott kiadása: Cantus catholici. Kassa 1674, 18–20.–Cím: MAS. – Dallamát is közli. Szövege megtalálható még a következő XVIII. századi kéziratokban: Zirci-ék. (1751–66, 9a), Paksi Márton György-ék. (1760, 24), Szakcsi kántorkönyv (1788–89, I, 8). Adventi ének az angyali üdvözletről. Vö. [ALdott gyümölcs szép Szüznek…] c. vers jegyzete. Közvetlen forrása ismeretlen. Az éneket az Infinitae bonitatis kezdetű, magyarországi eredetű karácsonyi kantiléna dallamára énekelték. Ennek latinja és fordítása A véghetetlen kegyelmű kezdetű karácsonyi ének, amely először az 1651-i Cantus catholiciben található (RMKT XVII./7., 218/I–II. sz.). Feltehető, hogy a kassai Cantus catholici szerkesztője az itt közölt éneket e latin kantiléna mintájára szabadon alakította és gyűjteményében a továbbiakban ezt a dallamot már saját énekének kezdőszavaival (Áron vesszeje virágzik ) idézte. Versforma: 8–8–11–10–10–11 (a–a–a–b–b–b); a harmadik és utolsó sor 5/6, a negyedik és ötödik 5/5 osztású. Népszerű, nótajelzésekben gyakran idézett dallamáról: RMDT II., 200/I. sz.