# [Dicziret élete…]*

Dicziret élete,
Kinek szeretete
Istenhez igy lángozott:
S' Fele-baráttyához,
Éppen mint magához,
Szive eggy-aránt buzgott.
Pirúlly Eretnekség,
S' kiki az Istenség
Ielen-létét tagadgya
Ez kenyér szin alatt;
Hol ötet egy, illy állat
Térd-haitással jmádgya.
Szent Antal, szavával,
Mint tüz nagy lángjával
A' vétkeket emézti.
Sokaknak szivekben,
S-meg szállot Lelkekben
Eördög országát veszti.
Pádvából Lisbonán
egy ejjel támadván,
Lön Attyának óltalma.
Az holtat fel költvén,
s-Tölle azt ki vévén,
Hogy Attya nem gyilkosa.
A vizi halaktól,
mint ió halgatóktól
Itten Eretnek tanúlly
Kik e' szent szavait,
Halgattyák s-beszédit,
Itt Istenedhez fordúly.
Ez helytöl távozzon,
kit pártyára vonszon
Az ocsmány búia elet;
Mert e' feier virág-s
Szüz szép liliom-ág
Angyali kezet illet.
Parancsol az halnak,
Pénzét hogy Urának
Meg teritcse, kit el nyelt:
És im az hajóban,
fel adgya azonban,
Lásd e' nagy csuda tételt!
Illyen abrázatban,
Ielenék s-formában
Néki az Isten Annya.
Mondván: hogy czimere
Ez, emlekezetre
Ha ki tudni kivánnya.
Oh szüz szép tisztaság,
Oh szent ártatlanság!
Te égböl le vonhatod
Lelkünknek arannyát,
Az Isten Barányát,
S-Vigan apolgathatod!

Nyomtatott kiadása: Paduai Szent Antal Solosmaja. Nagyszombat 1675, 1., 22., 29., 34., 39., 44., 50., 59., 70. Padvai Szent Antal Solosmaja. Kassa 1684, 1., 18., 24., 28., 32., 35., 39., 44., 51. Szövege megtalálható még a Szent Antal kisofficium XVIII. századi kiadásaiban. (Vö. 42. l.) Verses magyarázatok Páduai Szent Antal legendájának epizódjait ábrázoló kilenc képhez. Ezek a kisofficium 1675-i kiadását díszítik. Feltehetően megvoltak a Nagyszombatban 1662-ben megjelent első kiadásban is, amely azonban elveszett és csak az 1675-i kiadás címlapjáról tudunk egykori létéről. Az 1684-i kiadásból a képek elmaradtak és a vers egyes strófáit a szerkesztő a zsolozsma szövegébe iktatta a következő módon: 1. a vecsernye előtt, 2. a matutinum végén, 3. a prima végén, 4. a tertia végén, 5. a sexta végén, 6. a nona végén, 7. a második vecsernye végén, 8. a completorium végén. Az 1675-i kiadásban a képek felső szegélyén zárójelbe tett számok a könyvkötő számára jelzik azt a lapszámot, ahová a hatsoros versikével ellátott metszeteket be kell illeszteni. A kisofficium a képektől függetlenül prózai zsoltárokat, könyörgéseket, három himnusz-fordítást (lásd Hymnus [TEllyes dicséret Királynak…], Szent Bonaventura hymnusa , Hymnus, az az dicseret c.) és a szent legendájából vett olvasmányokat, lectiókat tartalmaz. Ez utóbbiakból egyes részletek az alábbi jegyzetekben az életrajzi és legendás vonatkozások megvilágítására szolgálnak. Versforma: 6–6–7–6–6–7 (a–a–b–c–c–b). – Dallama ismeretlen. 5 Pirúlly Eretnekség – célzás Szent Antal felsőitáliai és franciaországi működésére. Vö. De Sancto Antonio de Padua Si quaeris miracula etc. c. jegyzetével. 7 illy állat – utalás Szent Antal legendájának egy epizódjára, amelyben az öszvér térdet hajt az Oltáriszentség előtt. Ezt a kisofficium matutinumában, a második lectioban így olvassuk: „…az Sz.-Sacramentombéli igasságnak megpróbálására az eretnekek-ellen amaz dicséretes csudát cselekedé, hogy tudnya illik nagy-bizodalommal meg-parancsolá az oktalan állatnak, mondvan: A' te Teremtödnek nevében; kit én (noha méltatlan) de ugyan valoságossan kezemben tartok, járully ide, és tégy néki mélto böcsületet, hogy innéd az tévelgö, és setétségben lévő eretnekség meg-ismérje, hogy minden teremtet állat engedelmes az ö Teremtöjének, kit az Papi meltoság az Oltári Szentségben illet. Alig végezé ez szókat el az Kristusnak szolgaia, és imé mindgyart az oktalan állat el-hagyván eledelét le-hailot fövel Sz. Antal lábaihoz mene, és az Sz. Sacramentom elöt térdet haita”. (Solosma 1675, 15–16). „…amaz éhel hólt öszvér, a' ki harmad napig nem évén, a' Sz. Antal kezében lévö Sacramentumot, abrakiát el hagyván térdre esve imádá” (u.o. 189). 13 Lisbonán – Lissabonban 13–16 Szent Antalnak erről a csodájáról az életéről írt „Rövid Magyarázattyá”-ban ez olvasható: „…Sz. Antal Attya halálra itéltetett vala, azért hogy egy iffiúnak haláláért vádoltatnék, hogy ü ölte volna-meg, midön immár halálra vitetnék, az Isten az ö szolgájának Sz. Antalnak midön Praedicatióttanólna, meg-jelentette, hívén a Jelenésnek Sz. Antal, Lelkében Lisbonában ragattatik, és az igazság szólgáltatókat meg állattya, a' meg ölt iffiat mindeneknek szemek elött feltámasztya, ki halálának okát megjelenti, és Szent Antal Attyának ártatlanságárúl bizonyságot tészen: és igy Sz. Antal az ö Attyát a' gyalázatos haláltúl meg-szabadittya”. (Solosma 1675, 168–69.) 17 A vizi halaktól – „Ama halak és égi madarak, kik nyilvánságossan, a tökélletlen eretnekeknek gyalázattyára, az Isten igéjének hallgatására Sz. Antalhoz seregessen jöttek” (Solosma 1675, 189). 23 szép liliom-ág – Szent Antal egyik attributuma, jelvénye az ábrázolásokon. Vö. XIII. jvnij: padvai Szent Antalròl sz. ének 5–6. sorának jegyzetével. 25–28 Parancsol a halnak – utalás a szent legendájának egyik csodás történetére, amelyet életének „Rövid Magyarázattya” így mond el: „Egy nagy renden lévö Nemes Ember, midön a' Tengeren menne, egy igen drága Gyüröjét, történetbül a' vizben ejti, és midön nem tudná a' helyt, hol ejtette vala el, szólgajat a' Sz. Ferencz Klastromában küldi, és az által egy nagy öreg halat (mellyet a' Piaczon vett vólt) küld a' Frátereknek, kérvén öket, hogy az ö gyüröjének meg találásáert mondanák el a' Sz. Antal Responsoriumát, avagy imádságat: Ha csudákat keresz, etc. Es midön ezen imádságban foglalatoskodának a' Fráterek, a' szakacs a' halat felbontya, és imé a' gyüröt, a' gyomrában talállya, és a' Frátereknek meg-mutattya. Kik minnyájan hálát adván az Istennek ugyan azon szólga által Urának a' gyüröt viszsza küldik” (Solosma 1675, 184–85). – A hallal és megtalált kinccsel kapcsolatos legenda miatt Szent Antalt olykor hallal és kincsesládával ábrázolják (vö. LexChrIkon 5, 220). 31 hogy Czimere Ez – A legenda szerint Szent Antalnak látomásban megjelent Szűz Mária és karjába adta a kis Jézust; a XV. századtól ezért gyakran így ábrázolják.