# [UR Jesus Christus meg-hadta…]*

UR Jesus Christus meg-hadta,
Mikor Vacsoráját adta,
Hogy szent kénnyát emlegessük,
Vacsorálván jelengessük.
Ejjel Christust el-árulták,
Egö lámpásnál meg-fogták:
Erre hivek számot tartnak,
S' az Oltáron gyertyát gyújtnak.
Christust èrtünk kereszt-fára
Emelték, Világ láttára:
Missében-is fel-mutattyàk;
Hogy fenn függött, bizonittyák.
Fejér kenyérnek szinében
Mint ùj gyòlcs lepedöjében,
Iesust szemléllyük Missében,
Mint Mennyei eszközében.
A' Kelyhet-is fel-emelik;
Mert vèrrel kereszt-fán telik:
A' melly hivek jelen vadnak,
Christus szent vèrètül híznak.
Règi jámborok igy híztak,
Minden nap Misséhez futtak;
Christus kinnyát ábrázolván,
Vègsö Vacsoráját tartván.
Christust Heródes csúfolá,
Fejér ingel földig alá:
Azt hordozván a' Pap válla,
A' Christust hordo zza nálla.
Melly kötèllel Christust köttèk,
Azt-is Misèhez szerzettèk:
Mely láncz Christus nyakát nyomta,
A' Pap stólával fel-fogta.
Maga-is Iesus meg-hadta,
Mikor Vacsoráját adta;
Hogy kinnyait emlegessük,
Eszközzel eszre vehessük.
Csufság-képpen mely bársonnyal,
Christust föttèk Pilátusnál:
Kèpe annak az bársonynak
Ruha, kit mondnak Káslának.
Ez Keresztyéni pompaság,
Világ elött csak bolondság:
Hiveknél oly hathatóság,
Kitül az ördög törben hág.
De a' Missének veleje,
Lelkünk idvösséges teje;
Iesus igaz Teste Vére,
Idvösség forrásos ere.
Egyszer lött vér-ontás a' fán,
Christus Világot meg-váltván:
De a' Váltságot ránk adván,
Aldozik most-is Oltárán.
Melchisedek áldozattya,
Magát ehez hasonlittya;
Mint hogy kenyér, bor látattya,
Ez áldozatot mutattya.
De a' kenyér bor allattya,
Itt magát nem találhattya,
Mihelt a' Iesus szózattya,
A' kenyért bort által hattya.
Noha Christus magát mondgya*
Szölö tönek; de nincs módgya,
Hogy szölö tövé lehessen;
Mint kenyér, hogy meg-szünhessen.
Gyakran hát Jesus nevében,
Szolgállyunk Istent Misében;
Hogy részesek legyünk ebben,
Istennek nagy bövségében.

* l. Ioh. 4. 3., 28 hordazza Szedésvariáns: hordozza 43 Szedésvariáns: Hiveknek Nyomtatott kiadása: Cantus catholici. Kassa 1674, 427–8. – Cím: MAS. á Sz. Misséröl. – Dallamát is közli. – Az ének végén a következő alternatív nótajelzés olvasható: Ezen Enek Nótájára mondhatni mind azokat-is, mellyek Nótáját jedzettük-fel fol. 36. [ = Idvözitönk Anya Szent Szüz] 43. [ = Dicsöség menyben Istennek] 201. [ = Adgyunk hálát Istenünknek] 327. [ = Ez szín alatt az kívánt jó]. Vö. [Dicsöség mennyben Istennek; Adgyunk hálát Istenünknek…] alternatív nótajelzésével. Szövege megtalálható még a következő XVIII. századi kéziratos gyűjteményekben: Szoszna Demeter-ék. (1714–5, 839), Dőri-ék. (1763–74, 240). Oltáriszentségi ének a miséről, mint Krisztus keresztáldozatának vérontás nélkül való megismétléséről. A pap liturgikus öltözetének darabjai Krisztus szenvedésére emlékeztetnek. A misében viselt ruhákról: LThK 2 4, 851–2.; Mihályfi 1933, 252–61. Versforma: 8–8–8–8 (a–a–b–b). Dallama: RMDT II., 72. sz. 2 Vacsoráját – az utolsó vacsorát. 4 jelengessük – megjelenítsük, jelenlévőnek tartsuk. 11 fel-mutattyák – úrfelmutatás. 14 új gyólcs lepedőjében – utalás Jézus halotti leplére, amelynek új voltát Szent Lukács evangéliuma külön kiemeli (Lk 23, 53; vö. Mt 27, 59; Mk 15, 46). 26 Fejér ingel – miseing, alba; vö. LThK2 1, 273; Mihályfi 1933, 253–4. 27 a' Pap válla – vállkendő, humerale, amit a miséhez öltöző pap először vesz magára vállára terítve és a két végén lévő szalaggal derekára kötve; vö. LThK2 1, 438 (Amikt); Mihályfi 1933, 252–3. 29 kötéllel – cingulum; vö. LThK 2 2, 1205; Mihályfi 1933, 254–6. 32 Stólával – vö. Mihályfi 1933, 256–9. 40 Káslának – miseruha, casula; vö. LThK2 6, 10–11; Mihályfi 1933, 259–61. 43–4 hathatóság, Kitül az ördög törben hág – a külső szemlélő számára világi hiúságnak látszó, pompázó ruhák felvétele közben a papnak a misekönyvben előírt imádságokat kellett mondania, amelyben a szétszórt, kísértő gondolatok távoztatását kérte. 53 Melchisedek – lásd [Idvöz légy atya Isten…] c. 2. sor jz. 57 állattya – a lényeg, substantia, amely az átváltoztatás szavaira megváltozik. A szó jelentésére lásd Kájoni János: Adventre valo Patrem c. 3. sor jz.