# De apostolis*

Az paradicsomnak dicsöült kutt feie,
Az élö fa alatt néki ki buzgássa,
Ékes ki folyasa, el ki-szarmozása,
Melybül négy szép viznek vagyon ki oszlása.
Az négy viznek neve Tigris és Effrates,
Az szép Nilus vize és Effratom vize,
Ezek származnak-ki az paradicsombul,
Az élö kuttföbül, Istennek kertiböl.
Lelki tanuságból á szép paradicsom
Az ur Jesus annia, aldot szüz Maria,
Menynek és az földnek kiralné aszszonia,
Á szent haromságnak szolgalo leania.
Az draga szép kutfö az ur Jesus Christus,
Az élö termö fa az evangeliom,
Â négy szép folio viz az evangelistak,
Szent Mathe, szent Markus, szent Lukacz, szent Janos.
Az paradicsomban á szüz Mariaval
Nészd meg ó keresztény az draga szép kuttfött,
Az ur Jesus Christust, az apostolokat,
Evangelistakat és sok szép szenteket.
Hallodé, ezt iram á szüz Mariarul,
Im mint uralkodik az Jesus Christussal,
Szent apostolokkal, evangelistakkal,
Kiket bocsátot el, hogy predikallianak.
Oh szent apostolok és evangelistak,
Minket igasságban igazán itélök,
Magas meniországban ur Istenre nézök,
Az ur Jesus elöt irt ünk esedezök.
Ti szent viretek lön lelkünk batorsaga,
Ur Jesusnak vire lelkünknek itala,
Minden rutságinknak széppen tisztulása,
Ki paradicsombul világra le-szála.
Fel vivétek minket ti szent valatokra,
Ur Jesus Christusnak nagy faratságara,
Bé hoztatok minket Istennek aklaba,
Á szüz Marianak virágos hazába.
Akkor sirtok vala és zokogtok vala,
És könyvesztek vala, mert fárattok vala,
Nagy könyv hullatassal predikaltok vala,
Keserö halálra mert készültek vala.
Szent Péter halálra mikor megyen vala,
Ö az sidoságot sirvan kéri vala,
Labbal feszítsék fel őt az kerestfara,
Dicsö menyországért igy szenvedet vala.
Szent Palnak á feiet hogy el-csaptak vala,
Az földröl haromszor el fel szököt vala,
Mind az harom helyen az föld ki nilt vala,
Harom szép kut forras raita fakat vala.
Szent Andras, szent Fülöp az magas kerest fan
Könyvek le-csöpögvén predikalnak vala,
Öket feszétökert imadkoznak vala,
Isten megbocsássa, könyörögnek vala.
Szent Bertalis pedig Ninive varosba
Merön nyuzataték, bürétöl el-valék,
Az büre hatara el-fell adatáték,
Harom mérfödnire tüle viteteték.
Szent Mate apostol és evangelista
Iffigyeniaert, a szép szüz leaniert,
Szerecsen országban á szent oltar elöt
Feie viteteték, 's vere ki-ontaték.
Szent Markus apostol és evangelista
Alexandriaban lo farkon meg hala,
Fell mine a lelke Isten országaba,
És ott uralkodik az hatalmasságba.
Szent Jakab apostol, mind édes oszlopunk,
Magas szentegyhaznak felsö teteiröl
Ö le taszétaték, á földre le essék,
És oktalan modra a gyon vereteték.
Ezeket sirata dicsö szüz Maria,
Könyhulasa miat az föld meg indula,
Mozgania keszde, nap meg sötétedék,
Hold vérben öltözék, meg homaliosodék.
Nesirasd Maria szent apostolokat,
Mer az ur Christussal meg koronasztattak,
Örök dicsöségbe aiandékoztatnak,
Isten orszagaba mar ök vigadoznak.
Soha immar többöl örökkén nem sirnak,
Soha nem bankodnak, soha meg nem halnak,
Dicsö szüz Maria, te-veled vigadnak,
Kiket siracz vala, te veled nyugodnak,
Draga szép varosba, iratos hazokba,
És széppen tündöklö fényes palotaba,
Isten uiaival irt szép tornaczokba,
Csillágos és zengö angyali karokba.
Dicsirtessél uram irgalmasságodért,
Az te szent fiaddal, mi urunk Jesussal,
Szent lélekkel edgyüt mi-vigasztalonkal,
Á szent angyalokkal örökkén öröké.

1 M diczö regi kut feie K dicsö kút-forrása, 2 M fel buzgasa K vagyon fel-buzgása, 3 P eki-szarmozása, M Szep ikes foliasa es ki K Melyböl négy szép viznek esik 4 P folyasa. M A szép szó hiányzik. olszlasa. K Es az egész földre oszol ki-folyása. 5–8 K Hiányzik. 5 M viz<nek> nevey 6 P ékes M Diczö Nilvus vize, az Eleison vizeze [!] 8 M Az draga 9 M Lelki ertelemben az szep paradiczom K Lelki Paradicsom szép magyarázattya, 10 M K Ur Jesus szent Annia az szep szuz Maria 11 M kiralinéja aszszonia 13 K Christus Jesus, 14 K Az Evangeliom mint szép termö Cedrus, 15 M Es az niegh folio viz negi evangelistak K Négy folyó-viz pedig, kiket hít a' Christus, 16 K Szent Máthé, Szent Lukács, Szent János, Szent Márkus. 17–24 K Hiányzik. 17 M szep szüz Mariaban 18 M Az ó szó hiányzik. 19 M Christus az apastalokkal 20 M Evangelistakkal es mind<en> az szentekkel. 21 M mit irok 23 M Az apastalokval 24 M Kiket el boczata nekünk tanittonknak. 25 K és Szent Tanitványok, 26 M Minden <szen> igassagban K Minden igasságra minket tanitátok: 27 M ur Jesusra K az Istent láttyátok; 28 P irettünk M ertünk K Az UR Jesus Christust értünk imádgyátok. 29–32 K Hiányzik. 29 M lelkunknek iovarra 30 M Ur Jesus szent uere 31 M rutsagunknak szepen tiztittoia 32 P Az Fölé írva: Ki M Az [… ] iövese. 33 M K Tü veöteök fel minket 34 M K Christussal sok faratsagtokra 35 M Be hozatok minkeöt Isten akolaba, K Bé-hozátok 36 M kertiben. 37 K Akkor buzgó szivel könyörögtök vala, 38 M Es <farattok> keönveztek vala hogi farattok vala K Hogy Isten bocsássa azt mondgyátok vala: 39 M Sok K Es sok köny-húllással 40 M K Szerniü niagh halalra hogi keszultök 41 M halalra <hogi> 42 K sokaságot 43 P feszétették magas M K fesziczek fel eöt az 44 M Magas [… ] eö ugi szenued K Magas [… ] mert úgy szenved 45–60 M A versszakok sorrendje: 13, 14, 12, 15. 46 M Az <szep> Az el szó utólag beszúrva. K el-fel-ugrott 47 M K Megh nilt 48 P <harom mind az harom> Harom 49 K feszítteték fára, 50 M Keönuezek le czepueni imadkoznak vala K Még-is köny-húllással 51 M K keoniröghnek vala 52 M <Istent ugi kerik vala> Isten megh boczassa nekik mondgiak vala K Isten meg-bocsássa nékik, mondgyák vala. 53 M Bartalis K Szent Bertalant pedig halálra itélék, 54 M K megh valek, 55 M Eö beöre K Isten Országában lelke fel-viteték, 56 M Es fel melli földnire K Artatlan ruhában ottan öltözteték. 57–60 K Hiányzik. 60 M Altal uerettetek 61 K Christus Tanitványa, Márk Evangelista, 63–64 M Mind ez vilagh elöt halva fekszik vala, Fel mene az lelke Isten orszagaban. K Nagy sokaság-elött úgy feküvék halva, Fel-menvén a' lelke Isten Országába. 65 M mü edes K Szent Jakab Apostol hamis Sidó néptöl, 66–67 K Alá-taszíttaték Templom tetejéröl: Es agyon-vereték a' sok gaz embertöl, 68 P M gyon [!] K Fáratságát néki igy fizeték ebböl. M A sor után még egy versszak: Oh en edes uram szent Jakab apastal, agiadnak veleii szeliel foczikanidozzek, az feteke feöldnek szine el valtozek, agiad veleivel mert megh viragozek. 69–72 K Hiányzik; helyette a következő vsz.: A' Christus IESUS-nak kedves Apostoli, Mind igy szenvedtenek; az ö Tanitványi: Véreket ki-ontván, sok ezer szolgai, Igy löttek Uroknak igaz követöi. 69 M siratvan 71 M nap homaliosodek, 72 M es megh setetedek. 72–84 K Hiányzik; helyette a következő két versszak: Immár most Christussal örök dicsösségben, Fáratságok után nyugosznak Menyégben: Meg-sem emlekeznek, mit szenvedtek itten, Mert ök el-merültek öröm tengerében.– Ha ki vélek eggyütt akar vigadozni, Isten Országában egy karban le-ülni: Szükség nyomdokokat e' földön követni, Múnkát, fáratságot, s' üldözést szenvedni. 73 M Maria ne sirasd szent apastalidat, 74 M ur Christustol 75 M Eörök diczöseghvel aiandekoztattak 76 M eörokke niugoznak. 77 M <nem> teöbbe eörkee [!] 78 M megh sem 79 M niugoznak, 80 M vigadnak. 81–84 M Hiányzik. 85 K hatalmasságoddal, 86 M K ur Jesus Christusval, 88 M Aldassal eörökke az szent angialokkal. K Aldassál Ur Isten a' Szent Angyalokkal. Kéziratai és nyomtatott kiadása: Alapszöveg: Pécsi-ék. 1674. 111a–114a. – Címe: DE APOSTOLIS. – Nótajelzés: Nota folio 18. – Szövege átdolgozva megtalálható e kézirat 1710 után másolt részében is (134b–135b). Mihál Farkas-kódex. 1677–87. 59b–62a. Kájoni János: Cantionale catholicum. Csík 1676, 432–3. – Nótajelzés: Nota: Hála-adásunkban, etc. (ez olvasható a főszöveg elején). – Szövege megtalálható még Kájoni második kiadásában is (1719, 365). Tanító ének az apostolokról. Szerzője és forrása ismeretlen. Tartalma alapján négy részre bontható: I. A paradicsomi életfa tövéből fakadó folyó szimbóluma: a paradicsom Szűz Mária, az életfa Jézus, a belőlük fakadó négy folyó a négy evangélista (1–6. vsz.). II. Az apostolok és evangélisták általános jellemzése: tanításuk és szenvedésük gyűjtötte a keresztényeket az egyházba (7–10. vsz.). III. Strófánként egy-egy apostol vértanúságát mutatja be (11–17. vsz.). IV. Szűz Mária siratja a vértanú apostolok halálát (18–21. vsz.). A három szövegváltozat közül a Pécsi-énekeskönyv és a Mihál Farkas-kódex szövege egymáshoz közelebb áll, és közös erdélyi kéziratos hagyományra enged következtetni. Kájoni ezt a szöveghagyományt egy feltehetően még korábbi forrásból merítette, a verset átstilizálta, öt szakaszt elhagyott, más részeket pedig átalakított. Megfigyelhető, hogy egyes részeket miként tett világosabbá, érthetőbbé; így a 18–21. strófából a Mária-siralmat kiiktatta az egyébként is legendás, homiletikus elemekből felépített és középkori hagyományra visszavezethető énekből, amelynek régiségét sejteti, hogy kezdősora az 1630–31-ben másolt Petri András-énekeskönyvben nótajelzésként kétszer is előfordul (12a, 56a; vö. RMKT XVII./7, 103. és 143. sz.). A három szövegváltozat feltételezett összefüggése a következő sztemmával ábrázolható: Versforma: 12–12–12–12 (a–a–a–a). Dallama: A Pécsi-ék. dallamutalása nem azonosítható. – Kájoni a nótajelzésben Sztárai Mihály Hálaadásunkban kezdetű XVI. századi énekét idézi (RMDT I., 15/II. sz.). 5 négy viznek neve – az Ószövetség elbeszélése (Ter 2, 10–14) szerint az Éden-kertet öntöző négy folyó neve: Phison, Geon, Tigris és Eufrátesz. A keresztény exegéták kezdettől fogva a négy folyót a négy evangélista jelképének tekintették; az ő küldetésükkel Krisztus tanítása a világban szétáradt. A magyar énekben a négy folyó nevéből megmaradt a két utolsó, a kevésbbé ismert Phison (Pison) és Geon (Gichon) nevét pedig Nilusra és Effratara cserélte a szerző. Kájoni a 2. versszakot elhagyta. – Vö. Dicseret Boldog Aszszony latogatasarul c. 18. sor jz. 16 A két kéziratos forrás ( Pécsi-ék., Mihál Farkas-k.) az evangélistákat az újszövetségi könyvek kánoni rendjében nevezi meg; Kájoni ezt a sorrendet a rím kedvéért megváltoztatta. 43 Lábbal feszitsék fel – Az Acta Petri című őskeresztény apokrif irat elbeszélése szerint Szent Péter apostolt Rómában saját kérésére Agrippa prefektus fejjel lefelé feszíttette keresztre (LexChrIkon 8, 159). 46 haromszor – A II. század végéről való Acta Pauli legendás elbeszélése szerint Szent Pál apostol lefejezése az Ostiaba vezető úton, Rómától három mérföldnyire történt; levágott feje háromszor felugrott a földről, törzséből hármas tej- és vér-sugár fakadt, amelynek hatására három katona, Acestus, Megistus és Longinus a keresztény hitre tért (LexChrIkon 8, 129–130). 49 Szent Andras, szent Fülöp – Régi hagyomány szerint Andrást a görögországi Patrasban, Fülöpöt pedig a Legenda Aurea elbeszélése szerint Szkithiában keresztre feszítették. 53 Szent Bertalis pedig Ninive varosban – A Legenda Aurea elbeszélése szerint Örményországban Astyages király megnyúzatta. 58 iffigyeniaert – Utalás Szent Máté apostol és evangélista legendájára, amely az Érdy-kódexben is olvasható: „Méne szerecsön országban”, ahol a királyt és népét a keresztény hitre térítette. A király leánya, „Epigéna” kolostorba vonult és kérőjét is elutasította, aki viszont bosszúból Mátét megölte (Nyelvemléktár V, 322). – Szent Máté evangélista arábiai és etiópiai működése, valamint vértanúsága is vitatott (LexChrIkon 7, 588). 62 lo farkon – Utalás Szent Márk evangelista vértanúságára, aki az apostoli levelek tanúsága szerint Szent Péter és Pál apostolokat Rómába kísérte (Kol 4,10; Fil 24; 1 Péter 5,13). A legendás hagyomány szerint Szent Péter küldte Egyiptomba, ahol Alexandria püspöke lett és vértanúhalált szenvedett: a húsvéti mise közben a pogányok elragadták, nyakára hurkolt kötéllel a városon végighurcolták és kivégezték (LexChrIkon 7, 549–62; vö. XXV. apr: Szent Markròl c. jz.). 66 Magas szentegyhaznak felsö teteiröl – Az ifjabb Szent Jakab, a tizenkét apostol egyike, a Legenda Aurea elbeszélése szerint a jeruzsálemi templom tetejéről prédikált a feltámadt Krisztusról, innen taszították le és kallózófával verték agyon (LexChrIkon 7, 47).