# [Ez nap ollyan dicsiretes nap…]*

Ez nap ollyan dicsiretes nap
Hogy soha senki nem dicsirheti, sem tökélheti,
Hanem csák az Istennek szent fia,
Ki most szülletet ez világra,
Bünös népnek valtságara, pokol rontasára.
Alleluja, alleluja, alleluja,
Örüllyünk ez kis gyermeknek.
Bizony tudgyuk, hogy most születet,
Valtságunkra menybül küldetet az atya Istentöl,
Polásztatot kisded posztoban,
szénan, szálman soros iaszolban, az barmok közöt.
Istennek fia szülletésével
Lön köszbe iáró szenvedésével ö szent atianal,
Mert ö ez napot nékünk szerzette,
Örök életünket meg igérte,
Az örök halált el-törlötte, be vött kegyelemben.
Azért minden hü keresztén
Dicsirie Istent hüségesen az ünepekben,
Mert Christus szent szülletésének
Minden álatok örülnek,
Az angyalokkal énekelvén Istent dicsirnek.
Eruendetes napunk fell költ,
Mert diczöségessen Christus may napon szülletett,
Hogy büneinkbül meg uáltanna,
Kárhozáttul szábadétanna,
Es az arnyek élet uttan örök menyországot adna.

9–10 A 2. vsz. egy sorral kevesebbet tartalmaz, mint a többi. 20 Előbb így: Minden alátok dicsirnek A másoló a dicsirnek fölé írta: örülnek Kézirata: Pécsi-ék. 1674, 100a–b. Karácsonyi válaszos ének. Forrása, szerzője ismeretlen. Hiányzik a dallamára való utalás és ezért a versforma is nehezen állítható össze. A sorok szótagszáma ingadozó; feltehetően a bizonytalan szöveg egy-egy szótagjára melizmatikusan több hangot, illetve egy hangra több szótagot énekelhettek. A 2. versszak egy sorral rövidebb; hiányzik a 4. sor és ezért a Szénán, szalmán kezdetű sor állítmány nélkül marad. A kézirat eredeti sorbeosztása szerint az ének hét soros strófákból áll. A versforma az 1. versszakot alapul véve és a szótagszám további ingadozását is figyelve így alakul:
9 | (8~9~10)
15 |
10 | (9~10)
9 | (8~9~10)
14 | (14~15~16)
12 |
8 |
A 2. sor mindig 15 szótagos és 10/5 osztású. Az 5. sor három esetben 14 szótagos 8/6 és 9/5 osztással, egyszer 15 szótagos 9/6 osztással és egyszer 16 szótagos 10/6 osztással. Az is megfigyelhető, hogy a hosszú, tehát a 2. és 5. sorok első üteme rendszerint az előtte lévő sor (vagy sorok) végével összecsendül. Például: 3–5. sor: fia, világra, váltságára; 8–9. sor: született, küldetett; 12–13. sor: születésével, szenvedésével; 14–16. sor: szerzette, ígérte, eltörlötte. A szabálytalan vers formája nyilvánvalóan az ismeretlen dallammintához igazodott.