# [O Aldott Szüz Anya, Mennyei szép rósa…]*

### Nota: Harcz ember élete etc.

O Aldott Szüz Anya, Mennyei szép rósa,
Bóldog Menyországnak drága gyöngy-virága,
Bünösöknek édes szó-szóllója.
Vigyázz reánk, édes Anyánk;
Angyaloknak Nagyságos Aszszonya.
Hajts hozzánk, ô Anyánk Angyali orczádat,
Imádgyad érettünk drága Szent Fiadat,
Hogy láthassuk Menyben Szent Atyánkat.
Mely bóldogok azok kik téged dicsirnek,
Buzgó szivel néked vigan énekelnek,
Szent Fiadnál azok kedvet lelnek.
O Szent Háromságnak szolgáló-leánya,
Adgy eröt szolgádnak dicsiret mondásra,
Szent nevedet örökké áldásra.
Dicsirjenek téged Angyali seregek,
Drága Menyországban tisztaságos Szüzek,
Vélek eggyütt bóldogságos Szentek.
Idvez-légy, s' áldott légy IESUS-nak dajkája,
Szegény bünösöknek kegyes szó-szóllója,
Szolgaidnak légy meg-halgatója.
Tenger fövenyének mennyi sokasága,
Tavaszi rósáknak drága szép illattya,
Ugy áldott légy, Istennek Szent Annya.
Alázatos szivel kérünk édes Anyánk,
Hogy midön el-jövend a' mi végsö óránk,
Jobb-kéz-felöl állasson Szent Atyánk.
Dicsiret, dicsösség áldott Szent Fiadnak,
Méhed gyümölcsének, az áldott IESUS-nak,
Szent Lélekkel a' Szent Háromságnak.

Nyomtatott kiadása és kézirata: Főszöveg: Kájoni János: Cantionale catholicum. Csík 1676, 395–6. – Cím: MAS. – Nótajelzés: Nota: Harcz ember élete etc. – Megvan a második kiadásban is (1719, 323). Mihál Farkas-kódex. 1677–87, 78b–79b. Szövege megtalálható még a következő gyűjteményekben: Écsi-ék. (1700–25, 16; Szüz Mariáról avagyis Prosetiokra való Enekek között), Szoszna Demeter-ék. (1714–5, 345; cím: B. Szüz Mária Minden Hét Innepen Mondhatni Imez Éneket), Bocskor-kódex (1717–39, 116a–117a), Maracskó Anzelm-ék. (XVIII. sz. 1. fele, 148), Vöcsey János-ék. (1752, 237), Bozóki Mihály: Katólikus kar-béli kótás énekes könyv (Vác, 1797, 220), Szentmihályi Mihály: Egyházi énekes könyv (Eger 1797–8, 304), Ének a Ferentz Szállási Szent Kútról (H.é.n. OSzK, Var. 1891/III.), Három istenes válogatott szép énekek (Vác é.n., OSzK 65/7). Szűz Máriát dicsérő válaszos körmeneti ének. Forrása, szerzője ismeretlen. A hagyományos alkalmazása az Écsi énekeskönyv ben és a Szoszna Demeter-énekeskönyv ben feltüntetett és fentebb idézett címekből követhető nyomon. Versforma: 12–12–10–8–10 (a–a–a–b–c); a 4. sor 4/4 osztású belső rímmel; a 4–5. sor refrén. Dallama: RMDT II., 170/II. sz. – Szövegét és dallamát idézte: Szabolcsi , MZK 52. 1. – Dallamának Moldvából származó népi változatát közölte: Domokos 1979, 1264.