1957-ben az amerikai Yale egyetem könyvkereskedőtől vásárolta az eladdig ismeretlen, 1247-ben írt tatárföldi jelentést, mely Vincentius Bellovacensis ismert Speculum historiale című művével egybe kötve, XV. századi hibás másolatban maradt reánk. Szerzője keresztnevének csak kezdőbetűje ismert, származáshelye, Bridia pedig elírt név lehet, alighanem egy lengyelországi helységnév rejlik mögötte. „Bridia” ferences barát volt, aki valószínűleg Lengyelországban csatlakozott a Plano Carpini és Benedictus Polonus vezette követséghez, de a megbetegedett harmadik baráttal, a cseh Ceslaus Istvánnal Batu kán udvarában lemaradt, majd Korenza udvarában várta be a Karakorumból visszatérő pápai követséget, s velük együtt tért vissza Lengyelországba. Útközben kézhez kapta Plano Carpini úti jelentésének nyers fogalmazványát, ezt kivonatolta és kiegészítette a maga által hallottakkal. E kiegészítések közül Batu kán hadjáratának a mongoloknál hallott elbeszélése a legbecsesebb. Társaival egyezően ő is említi a mongolok által elfoglalt országok között a Baskíriának nevezett Nagy-Magyarországot (Bascart id est Magna Hungaria). A kézirattal együtt eladtak egy pergamenre rajzolt világtérképet is, mely a normannok által fölfedezett Vinlandot, az amerikai New-Foundlandot is ábrázolta. Ezt 1965-ben a Yale egyetem munkatársai hitelesként adták ki; utóbb kiderült róla, hogy friss hamisítvány. – (Kiadása és angol fordítása fakszimilével: R. A. Skelton, Thomas E. Marston és George D. Painter: The Vinland Map and the Tartar Relation. New-Haven – London 1965; magyar vonatkozású részletének fordítása: Györffy György, Élet és Tudomány 1969. 7. sz. 291-294; kritikájához Marian Plezia, Acta Poloniae Historica 22 [1970] 18-35.)