A Fekete-tenger mellett előnyomuló mongol hadsereg a kunok ellen ment, akiknek egy része már 1227-ben a magyar királysághoz tartozó Havasalföld és Moldva területére kért bebocsátást Barc (Barsz), más néven Bibarc (Bejbarsz) fejedelem alatt. Itt tehát még nem a Kötöny király vezetésével 1239-ben beköltözött kunokról van szó. A támadás a Volga és Don befagyott jegén át 1237–1238 telén történt; 1238 elején közelítették meg a Dnyepert; s ekkor kelt egy magyarországi püspöknek a párizsi püspökhöz intézett levele, melyben két tatár fogoly vallomását közli. (Fejér: Codex diplomaticus IV/1. 232234; Gy. Ruitz Izabella fordítása: A tatárjárás emlékezete című kötetben. (Bp. 1981.) 289-290. l.