# [Aj, be boldog az az édesanya…] *

Aj, be boldog az az édesanya,
Kinek nincsen húszesztendős fia;
A mi urunk maga is húsz éves,
Hát a magyar hogyne volna kedves.
Kék átilla szorítja testemet,
Sárog sinór búsítja szívemet,
Sárog sinór, fekete közepe,
Így van szőve a magyar élete.
Dullóvá csak most leve Szász Peti,
Jaj, de hamar a rekutát szedi,
Engemet is huszárnak írának,
Alájam majd pej paripát adnak.
A gőzösnek hat erős kereke,
Bárcsak hamar ízre-porrá menne,
Hogy ne vinne az engemet oda,
Messze földre, idegen országba.
Aj istenem, hogy kell ahoz szokni,
Hogy kell azt a német lányt szeretni!
Ha ölelem, fájnak a karjaim,
Ha csókolom, csordulnak könnyeim.