# [Ëgy asszonnak vala három szép lánya…]*

Ëgy asszonnak vala három szép lánya,
| Szerelmös virág!
Kinél nincsen szöbb kincs,
Kinek szűve bánatba nincsen, nincs.
Hárman űnek vala három szép ablakba,
| Szerelmös virág!
Kinél nincsen szöbb kincs,
Kinek szűve bánatba nincsen, nincs.
Hárman kötnek vala három szép bokrétát,
| Szerelmös virág!
Kinél nincsen szöbb kincs,
Kinek szűve bánatba nincsen, nincs.
Az ëgyik kötötte ződ rozsmarint-szálból,
| Szerelmös virág!
Kinél nincsen szöbb kincs,
Kinek szűve bánatba nincsen, nincs.
A másik kötötte csukros vilojából,
| Szerelmös virág!
Kinél nincsen szöbb kincs,
Kinek szűve bánatba nincsen, nincs.
A harmadik kötte muszkáta-lapiból,
| Szerelmös virág!
Kinél nincsen szöbb kincs,
Kinek szűve bánatba nincsen, nincs.
Az ëgyiköt vitték ölelni, csókóni,
| Szerelmös virág!
Kinél nincsen szöbb kincs,
Kinek szűve bánatba nincsen, nincs.
A másikot vitték koszorú-kötözni,
| Szerelmös virág!
Kinél nincsen szöbb kincs,
Kinek szűve bánatba nincsen, nincs.
Harmadikot vitték sütni és szapúni,
| Szerelmös virág!
Kinél nincsen szöbb kincs,
Kinek szűve bánatba nincsen, nincs.
| Szállására, számára,
| Főzzünk lakadalmára,
| Hótig való párjára.
| Ha szereti, mosolyodjék,
| Ha nem szereti, szomorodjék.

(Ez ének dalolásakor három leányt kineveznek, hogy férjhez adják, a kinevezettek hallgatnak, a többiek a dalt fújják egész addig, ahol kezdődik ez a sor: Szállására, számára – azontúl dalolás nélkül mondják el, s végre felszólítják a kijelölt menyasszonyokat rendre, hogy a nekiek titkon föltett vőlegényt köszönjék meg, s amikor megköszönték, kikiáltják a föltett vőlegény nevét ilyenformán: Gógán Jancsi jótáncú, s jót nevetnek rajta – főkint, ha vagyegy ügyetlent tettek föl.)