# [Igazán szeress ingëmët…]*

Igazán szeress ingëmët,
Ne csald ártatlan szűvemët;
Az ën szűvem csalni nem tud,
Igazán szeret, nem hazud.
Vár’ mëg, vár’ mëg, én édësëm,
Még mëgver tégëd az Isten,
Se nem értem, se nem másétt,
Csak az igaz szeretetétt.
Fogjon is mëg az én átkom,
Igaz szűbéli bánatom,
Verjën mëg az igasságom,
Utánnad való járásom.
Elmëntél s nem bócsúztál* el,
Mëgátkozlak, hogy hërvadj el;
Jere vissza, bócsúzzál* el,
Átok alatt ne hërvadj el.
Olyan bánat a szűvemën,
Kétrét hajlott az egekën,
Ha még ëgyet hajlott vóna,
Szűvem kettéhasadt vóna.
Fáj a szűvem nekëm belöl
Bánat szorittsa kétfelől,
Fáj a szűvem bánatjába,
Mett nem járhat szabadjába.
Mikor szabad madár vótam,
Ahol tetszëtt, ott sétáltam;
De már fogoly madár vagyok,
Galickába búsulhatok.
Vetëm szëmëm az egekre,
Csordul könyvem le a fődre,
Ki a fődre, ki előmbe,
Ki bánatos kebelembe.
Én istenëm, valahára
Fëlsüt-é napom sugára?
Fëlsüte, de nem tisztába,
Jaj, elborult gyászhomályba.
Az ég alatt s a főd színén
Ëgy sincs olyan árva, mind én;
Árva vagyok apa nékül,
Árva biz én rózsám nékül.
Én ës árva, te ës árva,
Hallgassunk ëgymás szovára;
Jól tanál* ëgyütt két árva,
Bújjunk ëgymás árnyékába.