# Udvarhelyszékiek

## Keresztúrfiszékből

Ide, lábam! ne tova,
Hátra van még a jova.
––––––
Hajtsad, hajtsad mindaddig,
Míg a szoknya langallik.
––––––
Nem kell neköm ez a világ,
Csak légy enyim, te szép virág!
––––––
Sárga csidma*, vörös nadrág,
Csak úgy szép, ha nemigön tág.
––––––
Van szeretőm szőke lëán,
Nem piross, de nem halován.
––––––
A szűvemnek nagy a búja,
Te légy, rózsám, uruslója.
––––––
Oda van a szabadságom,
Elárútam a vásáron.
Tíz lëánt is ingyön bírtam,
Ëggyé’ szabadságom adtam.
––––––
Haj, be nagy a Mihók feje!
De kicsid az agyveleje,
Mind hátul van az eleje.
––––––
Úgy meg vagyok keserödve,
Mind a jó gúzs tekerödve.
––––––
Édös kicsi karcsú bogom!
Dërékadot öllel fogom.
––––––
Nem kell neköm sönki búja,
Bár még az enyim se vóna.
––––––
Ó be rég nem láttalak,
Amióta láttalak;
Ha még ëgysző látnálak,
Minnyá ketsző látnálak.
––––––
Komámasszon koppantó,
Sógorasszon sótartó.
––––––
Erre fordítsd az arcádot,
Hadd csókoljam meg a szádot.
Én istenëm, add neköm,
Be igazán szeretöm.
––––––
Ne beszéljek, rózsám, veled,
Csak lássalak, az is könnyebb.
––––––
Édös kéncsöm, Kalára!
Ne nözz olyan halára.
––––––
Ëgyik lábam körösztúri,
Másik lábam timafali.
––––––
Házasodik a katlan,
Vöszi a sok mosatlant.
Cuki bocskor, ne suttogj,
Lázár Bori, ne pattogj.
Mos van kedvem, majt* nem lösz,
Feleségöm otthon lösz.
––––––
Ugyan bizon, Feren’ bá,
Ha nem bánják kigyentök,
Itt lötyögök, fityögök,
Ëgyet-kettőt köhintök.
––––––
Piros csizsdma fejelés,
Jaj be furcsa teremtés. Hip!
Hogysem veled táncolnék,
Inkább tőkét bütülnék*. Hip!
Törökbúza csuszika,
Vót szeretőm, Zsuzsika. Hip!
Nem kell neköm iskola,
Döljön bé az ódala. Hip!
Csak ëgysző láttam csudát,
Vénasszon bornyúfogát. Hip!
––––––
Túl a vizön meg innet:
Tégöd a konty megillet.
––––––
Jártam egysző nálatok,
Van szép vetött ágyatok.
––––––
Az én szűvem jaj, hogy dobog!
Hogy ilyen szép lëánt fogok.
––––––
Kérlek, rózsám! igön szépön,
Ne felejts el bár a hétön.
––––––
Ne nözd, hogy én vén vagyok,
Mett azér ifjú vagyok.
––––––
Messze innet Epörjes,
Az én szűvem keserves.
––––––
Éget ingöm a szömöd*,
Rólam mégis el ne vödd.
––––––
Lëánya van a mónárnak,
S most őrölni többen járnak.
––––––
Fönn az ernyő, nincsen kas,
Mind elrúgta a kakas.
––––––
Mind aszmondják, nagy hiba,
Hogy nem járok kondiba.
––––––
Közél hëzzám, ne messze,
Aki bánja, nincs esze.
––––––
Édös rózsám! alhatnám,
Árnyékodba nyughatnám.
––––––
Piros rózsa, bisziók,
A lëányok ó be jók!
––––––
Ha kijetök megöngednék*,
Kettőt-hármat büllentenék.
––––––
Szëgén legén, mire jutsz,
Mikó bába után futsz?
––––––
Hol a ruha kázimér,
Nincs az asztalba kinyér.
––––––
Mennyi asszon, mennyi lëán,
Mennyi vagyon maradt rëám.
––––––
Icu neki, ne hadd* magad,
Míg az ördög el nem ragad.
––––––
Ucu kicsi, lóg a csicsi*,
Ha nem vóna, nem is lógna.
––––––
Három bárán, két mióra*,
Mégsem adnak túrót rëa.
––––––
Tejet öttem, pujiszkát,
Azé nőttem ekkorát.
––––––
Akámilyen szenes tőke,
Szöbb a barna, mind a szőke.
––––––
Medöséri lëányoknak
Lopótökkel harangoznak.
––––––
Cseréptángyér, fakalán,
Csekefala, Szöntábrám.
––––––
Száraz köszvén, nyavalya
Húzzon ëssze hajnalra.
––––––
Ülj le mellém ëgy kicsiddég,
Szűvem bár addég* nyugudjék.
––––––
Ecöt, torma, fokhagyma,
Ez a lëán jóforma.
––––––
Ha úgy tudnál szitálni,
Mind a farod ricálni*,
Többet érnél anyádnál,
Annál a vén kofánál.
––––––
Úgy szeretlek, majt* megöszlek,
Megbücsüllek, ha elvöszlek.
––––––
Friss mönyecske Kuruc Özzsi,
Embör lögyön, ki megőrzi.
––––––
Szeretöm én a babámot,
De még inkább a hazámot.
––––––
Miét dünnyög az én játom?
Szeretőjit táncótatom.
––––––
Édös húgom! most ideje,
Velem járni ne röstölje.
––––––
Sok a dolog, mind szorgos,
Sok a gyermök, mind rongyos,
Mind aszmondja: kinyér kell,
Egész nap így telik el.
––––––
Aszmondtad, hogy nincs szeretőd,
Pedig én is tudok kettőt.
––––––
Férges almahullomás;
Ha ez elhagy, kapok mást.
––––––
Hű vagy-ë még, vaj elhagytál,
Mon’ meg neköm, szép virágszál!
––––––
Állj, feleség, a hüt mellé,
Ne kóborolj annyifelé.
––––––
E küs fiú rendös fattyú,
Illik neki a sorkantyú.
––––––
Járjad, fickó! járjad frissen,
Aló frissen, mind a pislen.
––––––
Hadd mönjön, hadd! el ne hadd*,
Ne ingadjon az inad.
––––––
A tá’sad is jobban forog,
Ha az inad nem hutyorog*.
––––––
Rúg’ ki! ne hadd* magadot,
Forgasd, forgasd párodot.
––––––
Táncol a pap, jégesső lësz,
S a szép búzám mind odavesz.
––––––
Kicsi kutya! ne ugass,
Hadd jőjön a guzsalyas.
––––––
Tám azt hiszöd, szép virág!
Belőlled ál a világ.
––––––
Hámba fogták a csitkót,
El is rúgott ëgy patkót.
––––––
Mély a tenger, azt jól tudom,
De mélyebb az én bánatom.
––––––
Kicsi járom, küs ökör,
Mos fogják bé először,
Még ma mindönt ësszetör.
––––––
Ez a lëán sokat ér,
Sem ösztövér, sem kövér,
Sem feteke, sem fejér.
––––––
Vizet iszom mos még ëgysző,
Ha bor nem lösz, úgy még ketsző.
––––––
Vaj elnyeröm, vaj elvesztöm,
De ezt most el nem eresztöm*.
––––––
Csöngő-pöngő sorkantyú:
A pajtába nincs bornyú.
Aranypülüs bokréta:
A szúszékba nincs búza.
––––––
Ez a kicsi szögelet
Megér sok más ezöret.
––––––
No kis legény, ippaszkodj*!
Küs lëánhoz ragaszkodj.
––––––
Kurta lábú küs fiú!
Járjad te is, ujuju!
––––––
Nem mönyök én még haza,
Mett a cigán jól húzza.
––––––
Tudom, kihöz pártolál,
Be sokáig biztatál!
Mégis ugyan megcsalál,
Már e bizon nem talál.
––––––
Fejér cérna, gyapotrost,
Szeretőmhöz mönyök most.
––––––
Egy legén csak hëzzanyút,
S a küslëány elpirút.
––––––
Házasodjál, ne válogass,
Ne okoskodj, ne halogass.
Mán biz én nem válogatok,
Tá’sat vöszök, mihent* kapok.
––––––
Fordulj, Kató, velem szömbe*,
Hanem űsz is az ölömbe.
––––––
Ne sírj olyan keservesön,
A gyűrűdöt megkeresöm.
––––––
A szeretőm aranyalma,
Se nem szőke, se nem barna.
Nincs hat ökröm, csak kettő,
Ingöm úgyis szeret ő.
––––––
Édös kicsi gölicém!
Hótig tëéd vagyok én.
––––––
Nem tűrök több buszuságot*,
Tovébb rúgom a világot.
––––––
Ha nem hiszöd, hogy szeretlek,
Hónapután megkéretlek.
Késő immán*, édös bátyám!
Másnak ígírt édösanyám.
––––––
A kalapom fé’revágom,
Kikapok én a világon.
––––––
Ketten fonnak ëgy guzsalyról*,
Elmaradt vót még tavalyról.
––––––
Van itt kihöz fogontozzam*,
Máshoz nem is ragaszkodom.
––––––
A gyűrűmöt hova tötted?
Talám bizony elvesztötted!
––––––
Ezt a lëánt elkéséröm,
Mához ëgy hét meg is kéröm.
––––––
Mennyi lëán, mind szeretöm,
Olyan az én természetöm.
––––––
Ó, te kicsi kontyatlan!
Mé vagy olyan csintalan?
––––––
Nem kell neköm cicoma,
Vigye el azt a csoma*.
––––––
Sárga murok, ződ ugorka,
Szökjünk, mind a kecskebéka.
––––––
A lëánka szótalan:
Tejes kása sótalan.
––––––
Nyújtópadon a mészáros,
Megbúsút a korcsomáros,
Hogy nála bort nem iszik most,
Pedig csapon a hatvanos.
––––––
Ha csak szénből szeretnél,
Jaj, be nagyot vétenél!
Ingömöt eltemetnél.
––––––
Éfjak vagyunk s nem tehetjük,
Hogy a lëánt ne szeressük.