# [A mút hétön sokadalom…]*

A mút hétön sokadalom,
Ma van mëgint lakadalom,
Ezt biz éppen én is vártam,
Úgyis táncot rég nem jártam;
Ha mëgpöndül a cimbalom,
Nagyot ugrom, mihent* hallom.
Ez az élet a víg élet,
Nekünk éppen ilyen këllëtt.
Mézes pálinkát is adtak,
A bor úgy foly, mind a patak.
Ma is ugyan jól tartának,
Hónapra is mëghívának,
Ezétt mi is főfogadjuk,
Hogy a kőcsönt visszaadjuk.
Nem felejtjük, amíg élünk,
Hogy annyi jót töttek véllünk,
A mënyasszon s a vőlegén
Éljenek, azt kévánom én,
Még bódogul sok ideig,
Bár hetvenhét esztendeig.