# Budai Ilona*

Budai Ilona ablakba könyökle
Hallja, hogy ellenség rabol a környékbe.
Csak eszibe juta kéncsös küs ládája
S kéncsös küs ládáját hónya alá fogja,
Hajadon küs lányát jobb kezin vezette,
Futkosó küs fiát bal kezire vötte.
Mönyön, mönyön, mönyön* sűrű fenyves erdőn,
Egy fölhagyott úton, sütét röngetegön;
Hát minha hallaná lovak dobogását
S csakhamar letöszi hajadon küs lányát.
Hajadon küs lánya ilyenképpen síra:
Anyám, édösanyám, ne hagyj el az útba,
Essék meg a szűved, ne hagyj itt ingömöt! –
Bizon itt hagylak én, leányom, tégödöt:
Mett lëán helyibe lëánt ad az Isten
De pénzöm helyibe ingyen nem ad Isten. –
Mönyön, tovább mönyön* sűrű fenyves erdőn,
A fölhagyott úton, sütét röngetegön;
Hát mintha hallaná lovak dobogását,
S csakhamar letöszi futkosó küs fiát.
Futkosó küs fia ilyenképpen síra:
Anyám, édösanyám, ne hagyj el az útba,
Essék meg a szűved, ne hagyj itt ingömöt! –
Bizon itt hagylak én, édös fiam, tégöd:
Mett fiú helyibe fiút ad az Isten
De pénzöm helyibe ingyen nem ad Isten. –
Mönyön, tovább mönyön* sűrű fenyves erdőn,
Az elhagyott úton, sütét röngetegön
Míg eljuta végre ëgy szép tágas rétre,
Hát egy bivaltehen azon jődögel le,
Az idei bornyát szarva között hozta,
A tavalyi bornyát maga után rítta.
Ezt hogy megpillantá Budai Ilona
A fődre borula, keservesön síra,
Keservesön síra, kárhoztatá magát:
Az oktalan álat nem hagyja el bornyát.
Istenëm, istenëm, én édös istenëm
Hát én lelkös lévén, hogy hagyám gyermëkëm. –
Aval visszafordult a nagy fenyves erdőn
Az elhagyott úton, sütét röngetegön;
Csakhamar elérte s odanyújtá ujját,
S híni kezdé szépön az ő kicsi fiát.
Bizon nem mönyök én, mett nem vótál anya,
Ha a löttél vóna, itt nem hattál vóna. –
Mönyön, tovább mönyön* a nagy fenyves erdőn,
A fölhagyott úton, sütét röngetegön;
Csakhamar elérte s odanyújtá ujját
S híni kezdé szépön hajadon küs lányát.
Bizon nem mönyök én, mett nem vótál anya,
Ha a löttél vóna, itt nem hattál vóna. –
Hogy ezt így hallotta, ilyenképpen síra:
Immán olyan vagyok, mind út mellett a fa;
Aki ott elmönyön, ágaimot rontsa,
Ágaimot rontsa s a sárba tapossa.