# Perényi Péter+ vallatási jegyzőkönyve*

Bécs, 1542. október 18. – Esztergom, 1542. október 23.

Azokra vonatkozó följegyzés vagy emlékeztető, miket a Fényességes Felség tanácsosai tartoznak a bűnei miatt minap tömlöcbe vetett Perényi Péter+ kihallgatásakor neki előadni, tőle kikérdezni, kinyomozni és – hogy most hogy vannak – tőle kicsikarni. Mindenekelőtt mondják el neki, amire kétségkívül nagyon is jól kellene emlékeznie, amit nagyon jól kell tudnia, hogy mennyi jó cselekedettel és kitüntetéssel kényeztette el Királyi Felségem, mikor szolgálatomba szegődött. A Királyi Felség ugyanis neki ajándékozta a Pálócziak+ jószágát, és amikor elvették tőle, újból visszavette azt a Fényességes Felség, és ismét visszaadta Perényi kezébe. Erdély vajdájává tette, megbízta az ország koronájának őrzésével, és mindig is szándékában volt, hogy még ezeknél is nagyobb kegyekkel és kitüntetésekkel dédelgesse, jóllehet ő a maga kényére-kedvére, olykor-olykor hol így, hol úgy viselkedett, mint aki egyik félhez sem tartozik, amit azonban mindig irgalmasan elnézett neki a Királyi Felség. Amikor aztán néhai János király+ halála után a Királyi Felség szolgálatára tért, a Fényességes Felség Perényi fiának ajándékozta a váci püspökséget. Kövesd helyét, s a negyvenezer aranyat érő Tata várát kedvesen neki adományozta. Kancellárrá és országos főkapitánnyá tette, és ugyanígy mindent megtett az érdekében, és nem volt olyan, amit meg ne adott volna Perényinek, és amiről úgy hitte, hogy tisztességére válik. Ezzel szemben ő, amikor a Királyi Felségnek Magyarországon főkapitánya és kancellárja lett, sosem törekedett semmi olyat tenni, ami a Királyi Felség becsületére vált volna, hanem mindent csak a maga haszna szerint végzett, s mindenekelőtt arra törekedett, hogy az egyházak javadalmait magának foglalja, ahogy valóban megszállta és ténylegesen ma is megszállva tartja azokat. Mikor pedig a Királyi Felség írt neki ezek dolgában, Perényi nem becsülte többre a Királyi Felség leveleit, csak mintha valamely szolgáló írta volna őket. És ekkor történt, hogy a Királyi Felség gyanút fogott afelől, hogy lelkében elidegenedett tőle, és nem igaz híve a Fényességes Felségnek. Perényi pedig úgy intézte, hogy mindezekről ország-világ tudomást szerezzen, hogy nyilvánvaló legyen, mennyire semmibe veszi a Királyi Felség méltóságát és tekintélyét, és hogy bármit is intéz hivatali hatalmával, lényegében minden a saját kénye-kedve szerint történjen és történhet. És mert véletlenül cáfolhatatlan jelzések érkeztek a Királyi Felséghez arról, hogy ligát és összeesküvést kötött, és sok más, irtózatos vétket követett el, ezért a Királyi Felség, akire híveinek és a kereszténység megvédésének gondja vár, jogos és törvényes okoktól ösztökélve elrendelte, hogy vessék tömlöcbe. Ezért a Királyi Felség meg akarja tőle tudni és érteni, hogy milyen céllal és milyen okok alapján tárgyalt a török császárral és annak basáival, és miért kötötte meg az említett ligát és összeesküvést, és miért ragadtatta magát sok más, súlyos vétekre. És aztán figyelmeztessék őt a már említett számonkérő vallató urak, hogy miután jól eszére vette, hogy a Királyi Felségnek mindenről biztos és kétségbevonhatatlan tudomása van, az összes előbb említett dolgon kívül még azt is meg akarja tőle tudni, hogy…

A rómaiak, Magyarország és Csehország Szent Királyi Felségének, a mi kegyelmes urunknak írásos megbízására és utasítására a Fényességes Felség alulírott vallatóinak Perényi Péter+ uram a következőképpen válaszolt. Elöljáró beszédében legelőször is így mentegette magát azon dolgokkal szemben, miket a kihallgatás előtt mondottak neki. Először előszámlálta tetteinek sorát, és hogy a boldog emlékezetű Lajos király halála után az ország koronája néhai János király+, aztán mindkettejük, vagyis János királynak és magának Péter uramnak, végül aztán egyedül a maga hű őrizetére és kezére került, és hogy miképp ismerte el a Királyi Felséget, a mi legkegyelmesebb urunkat, amikor az országba jött, és hogyan fogadott neki engedelmet, a koronát a Fényességes Felségnek átadta, és hogy a Fényességes Felséget saját kezével koronázta meg, és így a koronát ismét visszakapta. Már akkor, sőt már korábban is temesi ispán volt és Erdély vajdája, és már akkoriban is a kezében, birtokában voltak a Pálóczi+ jószágok és beismeri, hogy amikor tőle a Fényességes Felséghez való ragaszkodása miatt a Fényességes Felség ellenségei erőnek erejével elvették, és egyszersmind összes birtokát felprédálták, a Pálócziak+ azon jószágait a Fényességes Felség az ő ellenségeitől visszaszerezve neki visszaadta. Éppen ezért könyörög a Fényességes Felségnek, hogy régi kegyessége szerint emlékezzen a Fényességes Felség szolgálataira, hogy a Fényességes Felség miatt milyen sokszor kockáztatta életét, és javait is elveszítette. De nem is hagyta el a Fényességes Felséget csalárdsággal, ajándékoktól vagy árulásoktól vezetve, hacsak nem akkor, amikor feleségét és gyermekeit foglyul ejtették, és saját magát is el nem fogták. Gondoljon vissza a Fényességes Felség eddigi életére, és látni fogja, hogy szabadulása után semmit sem tett úgy, hogy az Fényességes Felség kárára lett volna. Könyörögve kéri Őfelségét, hogy ezt az emlékeztetést ne idegenül, hanem szokott és vele született lelki jóságával, irgalmasan fogadja. Különösen így volt ez akkor, amikor Laski Jeromos+ úr a Fényességes Felség nevében buzdította, hogy ne maradjon tovább semlegességben, hanem álljon vagy az egyik, vagy a másik oldalra. És így aztán, mihelyt tehette, és látta, hogy esküjenek megszegése nélkül visszatérhet a Fényességes Felséghez, azonnal vissza is tért. Elismeri, hogy a Fényességes Felség kegyében tartotta és jótéteményekkel halmozta el, és hogy mindezért hálás volt és az is lesz, és hogy lehetőség szerint mindig is azt akarta, hogy megérdemelje a Fényességes Felség jóságát. Tatával viszont állítása szerint semmit sem kapott, erre ő maga költött háromezer aranyat. Végül pedig könyörög a Fényességes Felségnek, hogy ne gyanúsítsa őt olyan és hasonló bűnökkel, mint amilyeneket a Fényességes Felség számvevői általában a fejére olvastak, és ne hagyja, hogy jó ítélőképességét hamis vádakkal tévesszék meg ellenségei, de mert nemcsak egyedül, saját személyében jött a Fényességes Felséghez, hanem valamennyi barátját és rokonát is magával hozta a Fényességes Felség szolgálatára, és miközben váraiból napról napra harcot vív a kereszténység és a Fényességes Felség ellenségeivel szemben, és már annyi kárt szenvedett, hogy kis híján szinte mindenét elvesztette azokon az alsóbb részeken. A Fényességes Felség tekintsen vissza korábbi életére és szolgálataira is, és fogadja őt kegyesen magához, ami pedig azokat illeti, miket tőle tudni akarnak, azokat minden kendőzés és tétovázás nélkül; a teljes igazság kimondásával fel akarja tárni a Fényességes Felség számonkérőinek.

1 … kik figyelmeztették előre az őt fenyegető elfogatásról. Meg kell mondania az igazat, és ki kell adnia mindazokat, akik vele szövetkeztek, mert ha így tesz, meglehet, hogy a Királyi Felség szelídebben bánik majd vele. És törekedjenek a mondott számonkérők hasonló rábeszélésekkel és figyelmeztetésekkel kicsalogatni belőle az igazságot, megmutatva neki, hogy máskülönben csigázó hengerrel fogjak őt kínvallatni. És végezetül követeljék, hogy a korábbi kérdésekre választ adjon, gondoskodjanak, hogy ezekről a legnagyobb szorgossággal legyen kikérdezve és vizsgálva, és mind ezt a munkát, mind pedig azt, amit tőle megtudnak, a Királyi Felség iránti hűség jegyében tartsák titokban.

1 A neki föltett első kérdést, hogy ki figyelmeztette a foglyul ejtésről, olyasformán válaszolta meg, hogy a Pest melletti táborban Balassi Menyhárttal+ üzente neki egy bizonyos Horvát Ferenc nevű ember, hogy szeretne eljönni hozzá, mert akar neki mondani valamit. Ezért aztán magához kérette. Megérkezvén így szólt. Azt írják nekem, hogy akár elfoglalják Pestet, akár nem, téged – szólt Péter uramhoz – elfognak. És amikor azt kérdezte Péter, hogy ki írta neki mindezt, vonakodott bárkit is megnevezni. Nem sokkal később véletlenül a sátrába lépett Varkocs, míg ő a lócáján hevert. Megismételte neki a hallottakat, elmondta Péter uram, hogy íme mit hoztak neki hírül azok. Varkocs hosszasan bizonygatva azzal vigasztalta, hogy nem hiszi ezt el. Később aztán azt mondta neki Péter uram, inkább akarom, hogy ezen a kis lócán fogjanak el, mint hogy bármi olyat tegyek, ami akár hozzám, akár a Királyi Felséghez méltatlan volna, hogy ez a sereg széthulljon. Azt mondta, hogy ezen kívül nem tud mást mondani, hacsak azt nem, hogy szolgái gyakran intették őt erre a dologra.

2 Mindenekelőtt kérdezzék meg, miért és miféle kapcsolatban volt a török császárral, annak basáival és szandzsákjaival+.

2 Mikor a többiekkel együtt Besztercén volt, hírül hozták, hogy Bali basa+ – aki most Budán van – megérkezett. Ezért aztán elment Thurzó Elek+ nádor uramhoz, és így szólt hozzá. Íme, megjött az a basa, aki engem, miután átadtak neki a magyarok, fogságban tartott. És elmondta neki, milyen emberséggel és tisztességgel bánt vele, és mondta, hogy ha nem volna ez a Királyi Felség ellen, küldene neki valami ajándékot az ő sok jótéteményéért és az iránta tanúsított emberségességért. Akkor Thurzó uram figyelmeztette őt a Királyi Felség nevében, és bátorította, hogy cselekedjen csak így. Ezért aztán küldött ennek a basának egy kupát és egy sisakforgót, és megüzente azt is, hogy ezeket az ajándékokat nem félelemből vagy azért küldi, mert valami viszonzást vár, hanem csak mert hálás neki a vele szemben való emberi bánásmódért. És mentegetődzött, hogy bármi történt is a saját és a basa katonái között, azt mintegy a Királyi Felség szolgájának becsülete és tiszte követelte meg, azt tehát ne rója föl neki. A közvetítő Tahy István volt, aki a nyilvánosan rábízott követséget nyilvánosan is vitte végbe, és hogy mindez igaz, arra Perényi uram három bizonyítékot tud felsorolni. Az első az, hogy az az általa küldött Tahy István igen jó ember és jó keresztény, akiben senki semmi szeplőt nem gyaníthat. Másodszor, hogy ha a Királyi Felség oltalomlevéllel magához hívatja, akkor biztosan eljön, és igazolni fogja a Fényességes Felségnek, hogy így volt. Harmadszor, hogy amikor a basa az ő törökjével két lovat küldött viszontajándékként, ez a török egyáltalán semmit sem beszélt négyszemközt vagy titokban Péter urammal, hanem a fehérvári porkoláb+, Tamás uram jelenlétében, aki a Fényességes Felség híve. Ő mindent jól tud, és őt is magához hívathatja a Fényességes Felség. Ott volt Báthori György uram is, Péter uram rokona és más feddhetetlen férfiak, akik mindannyian hallották, hogy a lovak odavezetése után csaknem ugyanazt mondotta Péter uram a töröknek, mint amit korábban üzent, vagyis hogy bármi történ légyen is köztük, azt kölcsönösen ne egymásnak róják fel. Ezek után a basa levelet írt Péter úrnak, és hírt adott neki bizonyos dolgokról, melyeket egytől-egyig megüzent a Fényességes Felségnek Thurzó úrral. Mindebből összeállíthatja a Fényességes Felség, hogy mit ígért a basa. Később ugyanaz a basa megint küldött neki egy levelet, amiben arról panaszkodott, hogy a fia (Péter urat értve ezen) semmit sem válaszol neki. Ezeket is vette és olvasta Bebek Ferenc+ úr, és magánál tartotta, hogy elvigye a Fényességes Felségnek és a nádornak. Ott volt akkor Brodarics Mátyás uram is. Azt mondja Péter úr, hogy ezen kívül semmi kapcsolata nem volt, hacsak a pesti bíróval nem, akinek leveleit éppúgy elküldte a Fényességes Felségnek, és minden kémkedését híven megírta a Fényességes Felségnek, és emlékezzék csak vissza a Fényességes Felség, hogy éppen ő írta neki, hogy szabad kezet ad neki e dolgokban, és kétségtelen, hogy ez a levél is megvan még Őfelségénél azzal az egy kitétellel, hogy ha bármi más hamis értelemben vagy praktikával tárgyalna mással, a Fényességes Felség tetszése szerint dönthet róla, és bármilyen halálnemmel kivégeztetheti. Ezen felül Tamás urat is magához hívathatja a Fényességes Felség, ő ott volt minden kém kiküldésénél és visszajelzésénél, igazán és híven beszámolhat erről a Fényességes Felségnek.

3 Mondja meg azt is, hogyan, milyen úton, milyen közvetítő személyek segítségével tartotta és gyakorolta ezt a bizonyos török kapcsolatot?

3 A harmadik vádpontra ugyanazt feleli, mint a másodikra. Ha bármi olyat talál a Fényességes Felség, büntesse őt, ahogy akarja. Budára sem küldött mást, e dolgokat kikémlelni, mint Nagy Jánost, aki lovak és más egyéb vásárlása ürügyével vizslatott. Ez az ember feddhetetlen férfiú, az apja Temesvárott volt alispán, ő maga János királyt+ szolgálta, ismeri őt az egri tisztelendő, Frangepán Ferenc+ érsek úr is.

4 Mondja meg, hogy milyen egyezségre jutott a szultánnal, és hogy mit ígért neki a szultán közvetlenül vagy basái közvetítésével, és mit fogadott el tőle, és ő maga mit ígért viszonzásul a szultánnak vagy a basáknak, hogy mit tesz és mit művel majd.

4 Azt feleli erre, amit már eddig is mondott, esküszik, hogy ha bármit tett vagy írt volna ezen kívül, ölesse meg a Fényességes Felség. Hozzátette, hogy nem szabad rögtön gyanakodnia a Fényességes Felségnek az ő szolgájára, mihelyt hall valamit felőle.

5 Miért és hányszor küldött hírmondókat és bizalmas embereket és levelet a szultánhoz, a basákhoz és a szandzsákhoz+? És kik voltak ezek?

5 Erre is azt feleli, mint előbb.

6 Miért árult el mindent a szultánnak és basáinak a Királyi Felség hadseregének ügyeiről és érkezéséről, és mondja meg, hogy ezt levelekkel vagy emberek küldésével és kikkel és miféle módon tette és milyen szín alatt.

6 Azt mondja, semmi ilyet nem találhat a Fényességes Felség, mert Isten a tudója, hogy ő soha nem tett semmi ilyesmit. És ha a török császár egész országát is adta volna neki, akkor sem tett volna így Isten, a Fényességes Felség és a saját fajtája ellenére, hogy így elárulja őket.

6b Részletezze és számoljon be arról is, mit felelt neki a török császár kéréseire, és mit engedett neki, és ugyanígy, hogy mit írt vagy mondott neki az egyik vagy a másik basa.

6b Semmi ilyet nem találhat a Fényességes Felség.

7 Miért kecsegtette, és miért ígérte a szultánnak, hogy ő majd tesz arról, hogy a Királyi Felség hadserege ez évben is ugyanúgy vereséget szenvedjen, mint ahogy az tavaly is történt.

7 Erre így felelt: Hogy is írhattam vagy mondhattam volna olyat, ami nem rajtam, hanem Isten akaratán múlik?

8 Mondja meg, hogyan és milyen eszközzel akarta ezt elérni és hogyan vitte volna végbe.

8 Erre ugyanazt mondta, mint előbb.

9 Mondja meg, hogy tud-e valami árulásról, ami tavaly történt a Királyi Felség Buda alatti táborában.

9 Az mondja erre, hogy nem történt olyan árulás, amit ő követett volna el. De ha jól emlékszik, néhány cseh és mások éjnek évadján Budára futottak, és azt ordibálták, hogy futnak a mieink. Ennél a pontnál, mikor rákérdeztek, hogy vajon Balassi Menyhárt+ figyelmeztette-e a törököket a mieinknek Buda alóli visszavonulásáról 1541-nek azon éjjelén, azt válaszolta, hogy ne higgye el róla ezt senkinek se a Fényességes Felség, mert saját szemével látta, és jó hittel meg is esküdhet rá, hogy akkor a visszavonuláskor együtt ment a hajókhoz Serédy Gáspár+, Perxussith, Kápolnay Ferenc, Ráskay Gáspár és egy kis lovon (ami később vízbe zuhant) velük volt maga Menyhárt is, egyéb holmikat hajón hordatott el.

10 Kérdezzék meg azt is, miért szőtt és követett el összeesküvést, és mondja meg, hogy hol, kikkel és mikor művelte ezt, és adja fel összes cinkosát.

10 Ennél a pontnál a ligáról és az összeesküvésről beszél. Mikor a Fényességes Felség tavaly ama bizonyos budai vereség után semmi őrséget nem hagyott hátra, és már Török Bálintot+ is fogságba ejtették a törökök, Báthori és Serédy viszálykodni kezdtek, amit Péter úr a maga képessége szerint elsimított, és békülésre kérte őket. Csakhogy kevéssel később Serédy éjnek idején elfogta Perényi uram egyik szolgáját, ő meg cserébe néhány Serédy-pártit, de ismét rendeződtek köztük a dolgok, mert foglyaikat elengedték, hogy aztán békével legyenek. Serédy – már ahogy neki hírül hozták – összeesküdött ellene és mások ellen Balassa Zsigmonddal+, György baráttal+, akihez ment, és másokkal, köztük Bazsó Mátyással. És már megrohanták Bebeket, kifosztották a házát, megostromolták a kastélyát, ezért félelmében összejött Báthori András+, Drágffy+, Bebek, Ráskay, a három Homonnai fivér, Imre, Antal és Gábor urak, és maga Péter uram is, és ilyetén szövetséget kötöttek: ha közülük bárki erőszakosságot vagy jogtalanságot követne el a másikkal szemben, akkor a támadót először intsék, hogy forduljon bírósághoz néven nevezve a dolgot, de megtartva a Királyi Felségnek járó hűséget. Ezért hát nem volt az a szövetség káros avagy titkos, hanem csak olyan, ami a Királyi Felség alattvalói közt a saját védelmük érdekében jött létre. Kérvényt írtak ugyanis a Királyi Felségnek, hogy a Fényességes Felség hagyja jóvá ezt, és legyen az igazság legfőbb pártfogója. A vármegyének is küldtek levelet. A szövetség pontjai közt volt egyébként az is, hogy minden nemesnek adják vissza azokat a javakat, amiket hatalmaskodással foglaltak el. E pontokon kívül, titokban még tárgyaltak arról is egymás közt, hogy nem engedik túlságosan föléjük nőni Serédy Gáspárt+, vagy ha a Királyi Felség előmozdítaná, kérnék; hogy ne tegye, és ez volt az egyetlen titok, ha jól emlékszik a köztük élőszóban létrejött megegyezésre, de mindenben és mindenekfölött a Fényességes Felség iránti hűség megőrzésével. Régen is kötöttek és engedtek ilyen szövetségeket, ha azok nem irányultak a fejedelem ellen, mint ahogy ma is történik a birodalomban. Mindez Sárospatakon, a besztercei+ konvent előtt történt. És egyebek közt György barát+ ellen volt ez a szövetség, hogy őt, Buda átadása miatt a kereszténység árulóját, amennyire csak lehet, meggátolják abban, hogy az ő vesztükre és a közösségére megerősödjék. De mindezt csak védekezésképp és nem támadólag tették, és mindenre az vonatkozott, hogy csak a Fényességes Felségnek kijáró engedelmesség megőrzésével érvényes.

11 Hol, kinél vagy kinek a hatalmában vannak most az erről a ligáról és összeesküvésről készült írások és mit tartalmaznak?

11 Az a levél, amely a szövetség teljes szövegét tartalmazza, Báthori úrnál van, és ha a Királyi Felség keresteti, meg is fogja találni a másikat is, mert átküldték neki. Serédy ellen viszont, ha jól emlékszik, nem készítettek ilyen írást. A levelek tartalmát az előző pontban foglalta össze.

12 Ő maga a vele szövetkezettekkel együtt kitől vagy kiktől számított segítségre vagy támogatásra egy ilyesféle szövetséghez és annak véghezviteléhez?

12 Erre azt mondja, hogy a Királyi Felséget remélték mintegy az igazság pártfogójának és mást senkit, ahogy levélben is kérték a Fényességes Felséget, hogy legyen e szövetség pártfogója. Később Besztercén kötöttek új és közös szövetséget, melyben – ha jól emlékszik – kifejezett utalás történik arra, hogy a korábbit érvénytelennek kell tekinteni, és így határozott az egész ország.

13 Hogyan, milyen feltételekkel és mikorra tervezték a szóban forgó liga végrehajtását és megvalósítását?

13 Ezzel kapcsolatban a már mondottakat ismétli.

14 Mikor, hol és kikkel kezdeményezte ezt a ligát?

14 Ugyanúgy.

15 Miért éppen most, ebben a ligában és szövetségben jött a fia Magyarországra? Milyen feltételekkel és minek ürügyével történt ez?

15 Azt mondja, nem tudja, de mert fia a Fényességes Felség markában van, kérdezze meg őt. Írt neki a fia, hogy ha a szultán úr basát rendel Valpó+ és Soklyos+ bevételére, a beglerbéggel+ együtt magát a fiút is a katonák közé adják, hogy segítségével és ezzel az alkalommal könnyebben szerezhessék meg azokat a várakat. De minderről a Fényességes Felség tőle magától világosabb képet kaphat, mert Péter uram maga máig sem biztos abban, hogy az az ifjú az ő fia-e vagy pedig más, jóllehet Székely Lukács+ uram írt már neki, hogy a Lukács úrnál levő török foglyok azt erősgetik, hogy ő az.

16 Milyen feltételekkel érte el szóban forgó fiának kiszabadulását?

16 Erre is azt mondja, mint előbb.

17 Mikor és hány emberrel jött a mondott fiú Törökországból Magyarországra?

17 Azzal a ráccal jött, aki az ifjúval együtt a Fényességes Felség markában és birodalmában van, ahogy Péter úr szóbeszéd alapján tudja, semmi más biztosat nem tud.

18 Mit döntött vagy mit akar tenni a fiával kapcsolatban?

18 Azt mondja, még ma sem tudja, hogy az az ő fia-e, és nem határozhatott felőle mást, mint hogy többi gyermekével együtt örökösévé teszi végrendeletében, ha áttér és keresztény lesz.

19 Ígérte-e, hogy fiának Törökországból való szabadulásáért cserébe a szultán kezére adja Soklyos+ és Valpó+ várát?

19 Ha megtehette volna, akkor sem vette vagy váltotta volna meg az ő szegény fiát, mert lelkének s nem testének üdvéről gondoskodott, mint aki tudja azt, hogy Isten előtt nincs különbség ember és ember között. Mi sem volt tőle távolabb, mint az a szándék, hogy Valpót+ és Soklyost+ valaha is átadja a fiú kiváltásáért, mert amikor Péter uram maga is fogoly volt, még akkor sem akarta átadni azokat a várakat, hanem megparancsolta a várnagyoknak, és fogságba esése előtt meg is eskette őket, hogy ha a törökök netán őt magát hurcolnák is a várak elé, akkor se engedelmeskedjenek azonnal, bár teljesen ne is tagadják meg a kapunyitást, hanem kérjék, hogy adják át nekik Péter uram személyét, és amikor már átadták, akkor a törökök szeme láttára verjék vasbéklyókba, aztán, hogy bezárták a kaput, szabadítsák ki, és így járjanak túl az ellenség eszén. Ha meg az ellenség nem adná át, akkor inkább hagyják, hogy vágják ezerfelé, de nehogy átadják nekik bármelyik várat is. A még most is Soklyos+ városában levő Henicy Bernard+ és Nagy János voltak a porkolábok+. És hogy ennek az ügynek a fényében még világosabban megítélhesse őt a Király Őfelsége, elmondja, hogy fogsága idején Laski, Brodarics István+ és Balassa Imre+ urakat küldte hozzá Lodovico Gritti+, és azt akarta, hogy ruházza rá Péter uram Valpó+ és Soklyos+ várát. Szörnyű fenyegetéseket fűzött hozzá, ha nem tenné meg. Ő ellenben, jóllehet fogoly volt, megtagadta, és ezért mindkét várban azt rendelte és parancsolta, meg ne adják magukat őérte, mert nem akarja a hazát és keresztény testvéreit (közéjük sorolta a hozzá küldött urakat is) ilyen áron elárulni. E követségbe küldött urak sírva dicsérték az ő állhatatosságát, majd eredménytelenül távoztak. Ha tehát ő akkor, amikor fogoly volt, nem adta át azokat a várakat az ellenségnek, miért is adta volna át bármikor is szabad emberként, vagy bárhogyan is hogyan adhatta volna át akármilyen ellenségnek is.

20 Mire utasította a fiát, és miféle parancsokat adott?

20 Azt mondja, semmi mást nem rendelkezett azon kívül, mint hogy írt a szolgáinak, hogy a fia menjen Semptére a helytartóhoz, és ott a helytartó felesége gondoskodjék róla, és ha a nénje és az anyja is fölismeri őt, és ha Istennek is tetszik, Péter uram maga is örömmel látja.

21 Van-e neki köze Majláth István+ és Török Bálint+ kiszabadulásához vagy tud-e bármi tárgyalásról?

21 Azt mondja, semmit sem tud, csak hogy Bálintnak egy szolgáját Soklyoson+ elfogták emberei. Egy levél volt nála, amit a fogoly Bálint úr íratott szolgájával a feleségének. Ezt annak a titkosírásnak a segítségével fejtették meg, amit a Péter uramhoz is írt levelekben használt, és a szolga szavaival együtt átadta a brandenburgi választófejedelemnek. Úgy hiszi, hogy az eredeti levél Nádasdy uramnál van. Majláthról semmit sem tud.

22 Árulja el, hogy mit tud a szultán terveiről, és mi volt a törökök szándéka, mielőtt a mieink Pestet ostrom alá vették volna, és mit akarnak azután, hogy a mieink megkezdték onnét a visszavonulást.

22 Azt mondja, hogy semmi kapcsolata nem volt a törökkel, amit meg Pest ostroma előtt jelentettek neki kémei vagy másképpen maga tudott meg, híven megírta a Királyi Felségnek. Erről a pontról nem tud többet mondani.

23 Mit tud a szultán szándékáról, vajon Székesfehérvárt, Pécset vagy melyik más várost akarják ostromolni?

23 Azt mondja, nem tudja.

24 Mikor akar a szultán személyesen Magyarországra jönni?

24 Isten tudja – mondja –, de az biztos, hogy az ellenség minden tőle telhetőt megtesz.

25 Mekkora hadinépe van Budán és Pesten?

25 Amit tud, azt minden rosszindulat és hátsó szándék nélkül tudja, amit pedig ő tud, arról a többiek is, akik ott voltak, tudnak.

26 Tud-e olyat vagy olyanokat mondani, akik a Királyi Felséggel az ő birodalmával és alattvalóival szemben a törökkel praktikáltak és tanakodtak?

26 Azt mondja, ő nem viselkedett így, és másokról sem tud ilyesmit, de ha bármi ilyenről tudomást szerzett volna, hite és hivatali kötelessége is megkövetelte volna, hogy önként és már előbb is jelentse ezt a Fényességes Felségnek.

27 Mondja, kire vagy kikre bízta falvait, táborait és várait, és milyen rendelkezést hagyott hátra ezekben, és hogyan gondoskodtak az élelemről.

27 Azt mondja, hogy a várnagyain kívül senki másra; és hogy végrendelkezett, melyben a gyermekei legfőbb gyámjául a Királyi Felséget nevezte meg a helytartó úrral és Báthori András+ úrral egyetemben. E neveket sorolta föl várnagyai közt: Soklyoson+ Vas Mihály+ és Bernard Henicy+ a porkoláb+, Valpón+ Árki Mihály+, Patakon+ Vég Ambrus, Füzéren+ Németi Imre és Kázméri Gáspár*, Dobrón Deák Pál, Terebesen+ Kiséri Ambrus és Kozmai Ferenc, Tatán Horváth Novik és Kálti Miklós; Egerben Varkocs és Torma Miklós, Ónódon Szemere Péter, Dédesen+ Benkovicz, György barát+ fivére. Ez a Benkovicz Péter urammal ott volt a táborban, de úgy hiszi, hogy visszatért Dédesre+, és mert ő ott a porkoláb+, beeresztették. Figyelmeztette Otto Neydecket, hogy tüstént engedjék el a fogságából, hogy megüzenhesse oda, hogy övéi ne bocsássák be ezt az embert, de Otto úr ezt megtagadta. Azt mondja, hogy semmit sem tud az élelemről, de amikor elindult otthonról, még mindenkinek volt elég, de mert aratás előtt jött el, nem tudja megmondani, hogy mennyit takarítottak be. És semmi más nem rendelkezett a váraiban, csak azt, ami végrendeletében van.

28 Hol tartja foglyul Dobó Ferencet+? Mit tett vele eddig, és mit akart vele tenni később?

28 Azt mondja, Dédesen+ van, és semmi mást nem tett vele, minthogy tömlöcben tartotta, a Fényességes Felség rendelkezése szerint készülve bírói tárgyalásra, ha őt a Fényességes Felség jog szerint meggyőzte volna erről, a Fényességes Felség első szavára őt is Esztergomba küldte volna, de Péter uram Bebek Ferenc+ és Balassa Imre+ által maga kérte, hogy a Fényességes Felség az ország regi szokásához híven, melyre Péter uram maga esküt tett, hívassa össze a nemességet is, jogszerűen járjanak el ellene, nehogy az a nemesség tegyen panaszt Péter uram ellen, mely az igazságra föleskette.

29 Milyen megbízatásokat és parancsokat adott porkolábjainak+ és falvai elöljáróinak, és milyen parancsnak megfelelően kell cselekedniük, ha netán maga nem térne vissza?

29 A végrendeleten kívül, melyben a Királyi Felséget rendelte legfőbb gyámul, semmit.

30 Miért nem közölt ebben az évben semmi fontosabb dolgot a török ügyekben folytatott kémkedésről a Királyi Felséggel vagy Brandenburgi Joachim+ hadseregkapitánnyal?

30 Ami újat csak megtudott, mindig megírta és jelentette. Saját költségén kémeket is toborzott, akik egyebek mellett a legbiztosabb híreket hozták a beglerbégről+ és a húszezer törökről, és nem közölt semmi valótlan vagy megtévesztő hírt, bár a Fényességes Felség rendelkezése szerint hatezer aranyat kellett volna kapnia Péter uramnak a magyar kamarától, de semmit sem kapott. Akkortájt ő maga ennek híján is hat kémet tartott Szegeden és másokat Valpón+ és Soklyoson+. Mindegyiket a saját pénzén.

31 Miért nem írt semmit a Királyi Felségnek Valpó+ várának porkolábja+ ugyanúgy, ahogy szokta régebben?

31 Mindazt, amit a valpói+ porkoláb+ megtudott, megírta Péter úrnak és a Királyi Felségnek is. Ő átadta Brandenburgi Joachimnak+ azzal, hogy küldje el Őfelségének, vagy pedig személyesen adta át a Királyi Felségnek. A rejtjelkulcsokat is átadta, hogy ha az általa írt levelek a Fényességes Felség kezébe kerülnének, megérthesse és olvashassa azokat. Máskülönben nem emlékszik arra, hogy Valpóról+ bárki is írt volna rajta kívül a Fényességes Felségnek.

32 Minek alapján és milyen szándékkal szállta meg Egert, és ki gyújtotta fel, és vajon ő titokban felbujtott-e valakit vagy valakiket erre?

32 Nem tudja, hogy kik gyújtották föl Egert, de hallgassák ki azokat az olaszokat és magyarokat, akik ott voltak. Mivel a várat csupán néhány paraszt tartotta, és mert a törökök támadásra készültek ellene, Péter uram mint az ország főkapitánya hivatali tisztéből fakadóan, a helytartó úr és más méltóságok figyelmeztetésére maga vette kezébe, hogy a kereszténységnek és a Fényességes Felségnek megtartsa, és hatalmas kiadások árán máig is megtartotta azt a helyet.

A vádpontokon kívül megkérdezték Péter urat, és komolyan intették, hogy igazat mondjon, mert a Királyi Felségnek többfelől is tudomására jutott, hogy Péter úr gyakran és többek jelenlétében mondogatta, hogy ha akarta volna, Magyarország királya lehetett volna. Miért mondta és hogyan, milyen alkalommal történhetett volna ez?

Ezt válaszolja. Tudja – úgymond – a Királyi Felség, hogy amikor János király+ meghalt, Bali basa+ levélben megírta és felajánlotta, hogy ha én is úgy akarom, ő el tudná intézni, hogy János király+ fiának kormányzója legyek, és így első a magyarok között, és hogy ezzel egyetért György barát+, Petrovics, Werbőczy István+, a kancellár, akik nekem hírül hozták ezt. De én inkább a kereszténységnek és az én királyomnak akartam szolgálni, mint magamat ilyen ostobaságokkal veszélybe sodorni. Bali basának+ e levelét elküldtem Királyi Felségnek, és maga a hírvivő is tudta, hogy miről szól a nála levő levél, mit, ha keresnek, bizonnyal meg is találnak a Királyi Felségnél. Ha jól emlékszem, Meliknek hívták azt a postát, György barát+ szolgája volt. Azt mondja Perényi, hogy nem sántikált ő semmiben, és hogy e levél elküldése eléggé bizonyítja az ártatlanságát.

A korábban írtakat ki kell tőle kérdezni, hogy máris és minél hamarább az igazságszolgáltatás rendelkezésére bocsássa.

a) Az általa szervezett liga és összeesküvés iratait adja elő.

A vallatás utolsóként föltett, levélben közölt vádpontjaira így felel Perényi Péter+ úr.

a) Az elsővel kapcsolatban kész kiíratni azt a levelet, amelyről azt állítja, hogy titokban van. Ez Sárospatakon van és gyorsan meg tudja tenni.

b) Parancsolja meg Soklyos+ és Valpó+ várak porkolábjainak+, hogy a törököket, a Királyi Felség és az egész kereszténység ellenségeit semmiképpen ne engedjék be, mert ha nem így történik, ő lakol meg érte.

b) Ígéri, hogy azonnal intézkedik.

c) Tegyen róla, hogy Tata várát adják vissza a Királyi Felség biztosai kezére, ahogy egyébként már régen megígérte, hogy megteszi majd.

c) Enélkül is kész volt így cselekedni.

d) Egert ugyanúgy szolgáltassa vissza a Királyi Felség vagy azok kezére, akiket ezzel a Fényességes Felség megbíz.

d) Örül, ha a Fényességes Felség parancsa szerint tehet, de másképp is megtette volna, viszont könyörög a Fényességes Felségnek, hogy azt az élelmet, építőanyagot, puskaport és más hadiszerszámot, amit övéi saját házaikból szállítottak oda, adja vissza nekik. És ha bármit is adni akarna neki a Fényességes Felség az ő megszolgált fizetsége fejében és költségeinek törlesztéseként, arról ő a Fényességes Felség szándéka és kegyes akarata javára lemond, kinek hatalmában van ő és minden jószága, akinek a legalázatosabban ajánlja magát.

e) Adja vissza az egri káptalan javadalmait.

e) Azt mondja, tudomása szerint nem birtokol semmit az egri káptalan jószágaiból, de van két faluja, melyek régen a Pálóczi+ urak birtokához tartoztak, és amelyek miatt pereskedik a káptalannal, de ha Őfelsége parancsolja, kész azokat is átadni.

f) Ugyanígy adja vissza a pécsi egyház és püspökség jószágait is. Az itteni káptalan javait ugyanígy.

f) Emlékezete szerint semmi birtokot nem tart a pécsi püspökségből, de ha megmondják neki, hogy mégis, akkor kész azokat a Királyi Felségnek vagy akinek Őfelsége ígérte, átadni.

g) Adja vissza és tágítson a szepesi káptalan jószágaitól.

g) Még ami a pécsi káptalani birtokokat illeti, azt mondja Péter, hogy akkor foglalta el azokat, amikor a káptalan tagjai hűtlenné lettek a Királyi Felséghez, akik, bár János király+ halála után a várat és a várost rögtön a Királyi Felség kezére adhatták volna, mégsem tettek így, hanem Izabella+ királynőnek és György barátnak+ adták. Később, hogy Őfelsége hűségére tértek, semmit sem vett el tőlük. De kész azokat is visszaadni, amik nála vannak, bár azokat a birtokokat most Valpó+ tartozékaiként használják, és kijelenti, hogy a Királyi Felség első parancsára szívesen visszaadja őket, bár remélte, hogy meglátogatja majd őt Őfelsége, és mindent úgy rendeznek majd, hogy ő maga is visszakaphassa azokat, miket Őfelsége alattvalói tőle elvettek. Ebben az ügyben pedig, amit azonnal nem adott vissza, Őfelsége kegyére bízza magát. Ír majd a szepesi káptalan javainak visszaszolgáltatásáról is.

h) Adjon parancsot, hogy Dobó Ferencet+ tüstént vigyék Esztergomba, és adják az esztergomi várkapitány kezébe.

A többit, különösen a kérdések terén, a vallató urak okossága, ügyessége és rátermettsége pótolja majd a hasonlóképpen folytatott kihallgatás közben, melyben ők maguk mindenkor a mi kegyelmes urunknak, a Királyi Felségnek kifejtett és kifejezett óhaja szerint járjanak el.

h) Kész megtenni mindazt, amit Őfelsége akar és ahogy rendelkezett, már csak azért is, hogy gondoskodjék Őfelsége nyugalmáról és kényelméről. Mégis könyörögve kéri Őfelségét, minthogy Őfelsége vette kezébe az ügyét, hogy a vármegyékből állítson bírákat, és tétessen igazságot Péter úr neki tett esküje tudatos megszegése tárgyában. De az egész ügyet a legkegyelmesebb Őfelsége belátására bízza, kinek magát mint kegyelmes királyának és egyetlen fejedelmének alázatos, hű szolgaként ajánlja.

Az előzőekben írtakat ártatlanságom bizonyítására én, Perényi Péter+ feleltem.

Téglásy Imre fordítása