Füzéren Németi Imre és Kázméri Gáspár –1547-ben a Perényi Péter+ kiváltására kiszabott negyvenezer arany egy részének előteremtésére egy Miklós nevű szász aranyművest hamis pénz verésére kényszerített: Miklós mester „Patakra+ ment és ott nyilvánosan gyakorolta az aranyművességet. Amikor azonban egyszer Újhelyen+ járt, és ott egy este Márton pappal barátságosan elbeszélgetett az ötvösművészetről és más mesterségekről, az a Márton azt tanácsolta neki, hogy az uraság megérkezte előtt ne is menjen el onnét, mert sok ezüst vár megmunkálásra. És ez az ember árulta el őt Németi Imrének és Kázméri Gáspárnak. Ezek alaposan összeverték, majd fogolyként hurcolták Füzér+ várába. Ott azt akarták tőle, hogy verjen nekik ezer aranyat. Amikor erre azt mondta, hogy nem járatos ebben a mesterségben, és megtagadta, akkor ők azt válaszolták, tudják, hogy már a Homonnaiaknak is vert pénzt. Amikor már halállal fenyegették, ha nem engedelmeskedik, a kényszer hatása alatt nem tehetett mást. Kovácsokat és vasműveseket küldtek segítőkül, akik a szerszámokat készítették. A kovács jobbágy volt az uraság egyik falujából, később belehalt a sok verésbe. A vasműves valami pataki+ tót legény volt. Akkor körülbelül hatszáz aranyat és négy vagy öt latnyi ezüstpénzt vert. Egy év után végre elengedték, de megeskették, hogy senkinek sem szól. Akkor tették ezt vele, amikor Péter uram fogoly volt Bécsben.” (Esze Tamás: Kálmáncsehi Sánta Márton Sátoraljaújhelyen. Irodalomtörténeti Közlemények, 1970. 570. Téglásy Imre fordítása.)