# Faludi Ferenc
Erdő*

1. |
Magos hegyek, szelid erdők,
| Pán Istennek sátora,
Hantos halmok, hives ernyők,
| Diánának udvara!
2. |
Szüz nympháknak vig utcái!
| Ugy tetszik, hogy újulok,
Dryadesek palotái,
| Ha hozzátok járulok.
3. |
Itt a Hajnal gyengén festi
| Az erdőknek tetejét,
Jön a Flóra és éleszti
| A virágok mezejét.
4. |
Jön a harmat, alig várja,
| Sylvanusnak völgyeit
Gyenge lábbal, hogy megjárja,
| És elhintse gyöngyeit.
5. |
Pán megfujja trombitáját
| Echo néki válaszol,
Viszik szelek ily postáját:
| Kelj fel, aki aluszol.
6. |
Erre ki ki meleg ágyát
| Elfelejti, talpra kél,
Oda rugja nyoszolyáját,
| És az egész erdő él.
7. |
Támad a nap uj sugárral,
| Hegyet völgyet vidámit.
Közli magát fél világgal,
| Szárnyas népben kedvet nyit.
8. |
A madárkák megörülnek,
| Ellepik az ágakat,
Him és nőstény öszveülnek,
| Énekelik álmakat.
9. |
Ásit Faunus és nyujtózik
| Rut torháját kiveti,
Gubás testén vakaródzik,
| Csufos álmát neveti.
10. |
Satyrusok napaeáknak
| Szép jó regvelt mondanak;
Hizelkednek a nympháknak,
| Mosdóvizet hordanak.
11. |
Feji Phyllis tejes nyáját,
| És a völgynek vezeti,
Tityrus is ő csordáját
| Gondos kézzel kergeti.
12. |
Együtt járják a berkeket,
| Elbeszéllik kárakat,
Emlegetik szerelmeket,
| És tegnapi táncakat.
13. |
Siet Phoebus és szekerét
| Másra bizza, ide tér;
Egen hagyja fényes székét,
| Az erdőktül szállást kér.
14. |
Itt van huga személyében,
| Sétálja az utakat,
Arany puzdra van kezében,
| Nyilazza a vadakat.
15. |
Fut a szarvas, vadkan iget,
| Rókák féltik farkokat,
Sok a hajtó, zeng a liget,
| Hull sok drága dám-falat.
16. |
Megpihenvén ebéd után,
| Sereggel a vadász nép
Egy szép gyöngyvirágos utcán
| Uj játékra öszve lép.
17. |
Itt van Daphnis, itt van Faunus,
| Sok bozontos satyrus,
Sok sipossal jön Sylvanus,
| Pásztorokkal Tityrus.
18. |
Látszanak sok friss napaeák,
| Pásztorokat nézgetik,
Utánnak más gyenge nymphák
| Ki magokat kelletik.
19. |
Elkeverve öszvekapnak,
| Jól rángatják inakat,
Hol egymástul elszaladnak,
| S magán ropják táncakat.
20. |
A vig nymphák elbujkálnak,
| Satyrusok keresik,
Akik bennek feltalálnak,
| Tenyerekkel megszedik.
21. |
Dryadesek pásztorokkal
| Himbáltatják magokat,
Szép virágos bokrétákkal,
| Kifüzetvén azokat.
22. |
Satyrusok megverdődnek,
| Tépik egymás szakállát,
Kis szarvakkal öklelődnek,
| Hogy elnyerjék a pállyát.
23. |
Igy járják az erdő dolgát,
| Ide semmi gond nem fér,
Itt találja nyugodalmát,
| Akit bú és bánat vér.
24. |
Isten hozzád váras azért,
| Bóldog aki ide tér,
Mulatságért, vig óráért
| Senki vámat itt nem kér.