# Szentjóbi Szabó László
Indulj-dal*

### Dobozy Lajoshoz midőn először táborba ment

Rajta pajtás!
Nagy a hajtás,
| Indúlj Bukovinának,
Itt is ember,
Itt is fegyver
| Kell a hazának!
Tölts puskát, kardot köszörülj
Ily jó szerencsédnek örülj!
| Magyar a nemed.
Tudod, ember kell a gátra:
Lajos! hogy maradnál hátra
Menj törökre,
Hogy örökre
| Éljen érdemed.
Már Márs régen
A térségen
| Sípjait hangoztatja,
Vitézséggel
Nyereséggel
| Népünk bíztatja.
A dob, trombita harsognak,
Az ágyúk zúgnak ropognak,
| A várak dűlnek.
Rontnak a magyar fegyverek,
Hullnak a török emberek,
A zsákmányok
Ragadványok
| Halmozást gyűlnek.
Szabács vára
Pancsovára
| Csakhamar következett,
Mindkét várral
Kevés kárral
| Népünk egyezett.
A sok oktalan ökröket,
A gyülevész törököket
| Leaprítottuk,
Elfogtuk fővezéreket,
Zászlójokat fegyvereket,
A rabokat
Mint barmokat
| Fogva hajtottuk.
Most a vitézt,
Bátor hív kézt
| Hír, név, préda követi,
A tisztelet
Mások felett
| Őket szereti.
A te véred sem víz Lajos!
Annak nincsen semmi bajos
| Aki mit szeret.
Menny! ott szerzik az érdemet,
A jó hírt, az igaz nemet,
Menj! hogy prédát
Pénzt paripát
| Nyerj sok ezeret.