# Virág Benedek
2. Ariadna panasza Theseusra*

Biztat, egyszersmind csal is, a reménység:
Mely sokat vártam, s mi kicsinyke bérem!
Jaj! talám itt fog kiomolni vérem;
Oly komor képet mutat a keménység!
Boldogabb akit te nevelsz, szegénység!
Íme, dús ország fejedelme, férjem,
Elhagyott árván, csapodár vezérem,
Itt, hol amit látsz, csuda képtelenség!
Nincsen ember, nincs barom e szigetben;
Földe, mint minden füve, fája vadság:
Élni mely kín ily fene helyhezetben!
Több ez, ah! több mintsem akármi rabság!
Néked e hely kell, te lator gonoszság,
Theseus! Vessz el hamar ily ligetben!