# Faludi Ferenc
Méltóságos vitéz gróf Nádasdi Ferenc horvátországi bánnak*

irtam ezen koporsós verseket még éltében és megküldöttem 1777-dikben
1. |
Amig engedte,
Ki számba vette
| Embernek esetét,
| Halálát, életét:
| A nagy Isten,
2. |
Forgattam karomat,
Bajvivó kardomat,
| Kiszántam éltemet,
| Hogy ontsam véremet
| Asszonyomért.
3. |
Mársnak kockáját,
Kétes próbáját
| Sebes pattantyuit,
| Füstelgő álgyuit
| Bátran néztem!
4. |
Rontottam fegyverét,
Koncoltam emberét,
| Döntöttem falait,
| Megvettem várait
| Ellenségnek.
5. |
Nyitottam erét,
Gázaltam vérét,
| Besáncalt táborát,
| Sok festett sátorát
| Letapodtam.
6. |
Felkapták nevemet,
Terjesztvén hiremet
| Világ négy részein,
| Bellona mezein
| Sok nemzetek.
7. |
Most immár nyugszom,
Békén aluszom.
| Hallád-e bujdosó,
| Te jámbor utazó,
| Állj meg, ki vagy?
8. |
Nem szerzek háborut,
Hozz laurus-koszorut,
| Becsüld meg tetemit,
| Nádasdi fekszik itt, –
| Elballaghatsz.