# Dayka Gábor
Búcsú*

(Töredék)

Oh kegyes, hogyha talán levelem nem dúlja nyugalmad,
Vesd, ellágyúlván, bús soraimra szemed!
Végbúcsút veszek! ah, végbúcsút venni ne tilts el!
Ezzel nem zavarom csöndedet; írni szabad.
Szánakodó szemeid s egy szép, kebeledbe lecsordúlt,
Könny nem halálba, csupán szenderedésbe, merít.
Én nem csókjaidat, nem kérem előbbi szerelmed;
Más boldog szerető ajkait hintik azok!
Nékem elég, ha siralmaimat meghallgatod; akkor
Fogd be nehéz szememet, kérlelhetetlen halál!
Oh szerelem! csak azért érdekléd szívemet, hogy mind
Elfolyván örömim napjai tőrbe keríts?
Gyilkos alak! gyönyörű tárgyát más bírja tüzemnek!
Másba szegezd gyilkos nyíladat; oltsd ki tüzem.
Égni, s szerelmemnek enyhét nem lelni keserves
Állapot…