# Révai Miklós
A szökevény Kupidó*

Kis Kupidót kell keresnem,
| Ha ki látta, mondja meg:
Még nagy bajba lehet esnem,
| Hogy ha soká tévelyeg.
Ma jó reggel kis ágyából
| Még borzason kiszökött.
Sok a jele, hogy azokból
| Megesmérni sok között.
Piciny falat, édesen sír,
| Csintalan és enyelgő:
Szárnyas, íves, nyilakkal bír,
| Ide s tova tekergő.
Ki az atyja, mégsem tudom,
| Ég, föld, tenger tagadja:
Mind gyűlölik, amint hallom,
| Senki fel nem fogadja.
Ó! keressük, mert itt vagy ott
| Most is nyilat ereget:
Egy gondatlant tőrbe fogott
| S rajta sebet ejteget.
Ihol vagyon a rejtekben,
| Látom, honnan célozgat:
A szökevény te szemedben
| Lappang, Luca, ne tagadd.