# Révai Miklós
Örömnap*

###### mellyen a fő tudományok Budára általköltözködtek

Halljad, ó áldott Buda! szóllok, el sem
Olthatom forró nagy hevét örömmel
Kedvesen megtelt kebelemnek, ébreszt
| A nagy Apolló.
A köz utakból kivezet kezemnél
Fogva, s válláról maga nyújtja lantját,
Énekeltetvén arany új szerencséd
| Boldog elértét.
Hol vagyok? Szép föld: nyomozom kevélyebb
Lábbal a Sappho szigetét, s dalomra
A magas dombról magyarúl felelget.
| A szavas ekhó.
Ó! tehát a szent tudományok immár
Vissza úgy térnek, s lebocsátva felség
Fényeket, nyelvünk ősi drága kincsét
| Hangzani kezdik.
Boldogabb sorsból kifogyott Aténát
Hajdan ott hagyván szomorú porában,
Úgy emelték fel becsit a míveltebb
| Római nyelvnek.
Szent öröm közben kezeket kinyújtván,
A kilenc múzsák seregekbe önként
Hív barátsággal fiait fogadják
| Édes hazánknak.
Tellyes értéssel magok általadják
Titkokat s mondják magasabb karokból
Sokfelül édes mieink az áldott
| Ritka tanítást.
Hallgat a külső Galeottus és más
Tartományokból jövevény tanítók,
Akiket Mátyás kegyesebb királyunk
| Béhoza drágán.
Erre felgerjed Duna, víg habokkal
Zúgja látását, s ezután feloldják
Titkait több kis vizek a jövendő
| Boldog időnek.
Ó! tehát könyves szemedet törűljed,
Már öröm s jó kedv mosolyogjon ázott
Képeden, kedves magyarom! Budának
| Fénye felépűl.
Itt neveltetvén haza nagy reményét,
Kedvesen fogják ölelő karodról
Bölcsesség fejtett eleit rebegni
| Magzatid. Innét
Már nagyobb korban buzog a mezőben
Láttatott fegyver-viselő sereggel
Törni szebb testét valamelly vitézebb
| Vér a hazáért.
Már nagyobb lelket köz örömre innét
Vár az országlás, s jeles érdemekből
Nádor-ispánság viszi, vagy tetézi
| Érseki nagyság.
Béke, csendesség, jutalom felébreszt
Többeket, szép ész, finom íz, tanult mű
Boldogulását azalatt megadják
| Bőven hazánknak.
Újra majd Zsigmond hida is felépűl,
Majd siet Rómát vetekedve feljebb
Múlni hét dombon kiterült falakkal
| A Buda vár is.
Adjad ó Isten, s kötelezz le jobban
Olly kegyességű fejedelmeinkhez,
Akikért ismét hadaink vitéz vért
| Ontani készek.