# Dayka Gábor
A vak szerelem*

Phryne az ég havánál
| Fejérbb alakkal ígéz:
Corinna barna bőrét
| A nyár szeplői jegyzik;
Piros kis ajkin annak
| A Gráciák lebegnek:
Corinna színe halvány,
| S komoly tekintet űli.
Az barna nagy szeméből
| Szerelmeket lövöldöz:
Ez kék apró szemével
| Csak gyönge lángot húnyorg;
Phryne szemet varázsol
| Nem földi termetével:
Corinna kis növésén
| Nincs semmi, semmi szépség;
Az pajkos és enyelgő:
| Ez csendes, és magányos;
Mindketten égnek értem:
| S engem – Corinna bágyaszt!