# Pálóczi Horváth Ádám
Vissza-mars a francoknak*

Mars! siess hazádba vissza kis seregem!
| Ez a magyar klíma nekem nem, nem egem.
| Ritka volt talán keményebb fergetegem,
| Nincsen annyi fegyveresem, mint betegem.
| Java-java táborom elvesztegetém,
| Egynehány jó vezéremet eltemetém:
| Ha van egy-két nyert, de véres ütközetem,
| Mi nyereség drága véren? – nem szeretem.
Eddig nevem hangja vala hódoltató,
| Karom, kardom a szárazon mindenható,
| Magam valék országokat osztogató
| Hadi-mester, Alpeseken út-mutató,
| S ím! Ma mi fordulat esett jobb soromon,
| Szégyen erős győzhetetlen táboromon,
| Mi van, amit haza tudok vinni velem?
| Kétszer áron vett keserű győzedelem.
Mit se tehet a magyarnak sem az erő,
| Se biztatás, még engemet nem ismer ő.
| Ha nagy haddal fenyegetem, fegyvert ragad,
| Ha jóbarátot mutatok, bé nem fogad.
| Bálványai hónyi szokása s teleki,
| Szabadságnál jobb az aranybulla neki.
| S tán ez az a magyarok erős istene,
| Hogy se vas, se manifesztum nincs ellene.
Most, midőn hazámbul, a remény kicsala,
| Nem tudom, mi lélek azt sugallta vala,
| Hogyha nincs is a magyarnak érc-kőfala,
| De van egy kidúlhatatlan őrangyala.
| Bár ide se táboroztam volna soha!!
(A magyar felel:)
Ugye csúnya visszamenni most, ha! ha! ha!
(Franc folytatja:)
Visszatérek új erővel még valaha.
(A magyar:)
Még valaha? ha! ha! ha! ha! ha! ha! ha! ha!