# Rájnis József
Szent István királynak jobb kezéről*

Már elég! szűnjön panaszod, magyar nép!
Íme óhajtott örömed világa
A magyar vértől nemesűlt hazádban
| Fényleni készűl.
Szent királyodnak keze messze földről
Nagy Terézsának kegyelem-szavára
Visszatér hozzád, Buda vára féltő
| Kincsedet őrzi.
Boldogúlt ország! noha régen elvált
Tőled e téged szerető királyod,
Szép örökséggel kevesíti gondját
| Árva fejednek:
Adta fő díszét böcsös homlokának,
Vállait s lábát födöző ruháját,
Effelett kardját; ha kevés ez, íme
| Adja kezét is.
Már ne félj vérben förödő hadaktól,
A dühös réznek fene pattogásit
S villogó kardok veszedelmes hangját
| Semmibe hajtsad:
Ím! reád vigyáz magas udvarából,
S míg reád vigyáz szerető szemekkel
E jeles kincsnek nagy-erős hatalma,
| Bátran örűlhetsz.