# Fazekas Mihály
Katonai búcsúének*

Márs műhelyén
Vér mezején
| Gyakran izzadozó seregek,
Kiknek epedt
Élteteket
| Sok bajhoz csatolák az egek,
| A jutalom noha pálma legyen,
| Melyet a hír fejetekre tegyen,
| Bár azzal buzdítgatja
| Tüzetek ama hadak atyja,
| Hogy egekig
| Emelkedik
| A nevetek,
| Én nem kínlódom veletek.
A sanyarún
Nyert koszorún
| Csak kapkodjatok ám magatok
Józan eszem
Már sohasem
| Gyötrik bajnoki gondolatok.
| Már nem akar kezem ontani vért
| Címerekért, se dicső nevekért,
| Pálmáim s méltóságim
| Ti legyetek, igaz barátim!
| Tiveletek
| Ha lehetek,
| Azt fogadom
| Egy hérószságért nem adom.