# Faludi Ferenc
Mária Theresia királyné asszonyunkhoz*

1. |
Koronáknak koronája,
| Asszonyunk! felséged nagy,
Nagy császárnak unokája,
| Vére, társa, anyja vagy.
2. |
Felségek közt te vagy felső,
| Kincsek közt legnagyobb kincs,
Te nemeden te vagy első,
| Az élők közt mássad nincs.
3. |
Nagy a hired, nagy hirednél
| – Igaz a szó, elhihedd –
Külső, belső nemzeteknél
| Több és nagyobb érdemed.
4. |
Ki merné azt megszámlálni?
| Minden számot felülmul,
Alig győzhetjük csudálni,
| Szaporodik és ujul.
5. |
A többit most mélységében
| Tisztelnem kell (érzem jól),
Érdemidnek tengerében
| Gyenge pennám egyrül szól.
6. |
Megszerzetted országunknak
| Legjelessebb tetemét,
És megadtad oltárunknak
| Az ő csudás erejét.
7. |
Nagy Leopold, olvashattad,
| Fáradozott ezekért,
Nagy Teresa, te alattad
| Rejtett kincsünk hazatért.
8. |
Megmutattad kis nyájadhoz
| A te igaz szivedet,
Megmutattad országodhoz
| Anyai szeretetedet.
9. |
Amit szivünk, lelkünk kivánt,
| Nagy óhajtva keresett,
Örökébe hoztad Istvánt,
| Ki Lajossal elveszett.*
10. |
Ezer hálá legyen azért
| Néked és mély köszönet
Az ily jeles ajándékért,
| És örök emlékezet.
11. |
Márványt, aranyt fejtegessünk,
| Ezer oszlop képeket,
Asszonyunknak eregessünk,
| Véssük környül ezeket.
12. |
A csillagok irják égben
| Nagy Teresa nevedet,
Amig tart a magyar vérben
| El nem felejt tégedet!