# Ötödik ok

###### Mert a római eklézsiának igazsága tagadhatatlan

Bizonyos, hogy az apostolok idétt a római eklézsiában tekéletes, igaz hit és tudomány volt. Mert ezt Szent Pál írva hagyta, mikor azt mondotta, hogy ő egy hitben vagyon a rómaiakkal: Per eam, quae invicena est, fid vestram et meam.* Azt is ehhez adta, hogy a római hit az egész világon prédikáltatik, hogy a rómaiak teljesek szeretettel és minden isteni tudománnyal. Végezetre azt mondja felőlök, hogy az engedelmességek jó híre, neve bétöltötte a világot: és kéri Istent (vagy jövendöli), hogy az ő lábok alatt megrontassék az ördög.

Ezt azért az apostolok idejében meggyökerezett, igaz hitet soha annak utána el nem változtatta, és új hamisságokkal nem mocskolta, nem eretnekítette a római eklézsia: mint szemlátomást kitetszik az egész egyházi históriák és egyéb tudós, szent emberek írásinak folyásából.

Az Isten juhaira vigyázó pásztoroknak mindenkor oly szorgalmatos gondviselése volt arra, hogy ha ki újságot és hamisságot kezdett, mely azelőtt nem hallatott, ottan ellenzették, és az apostoli parancsolat szerént kárhoztatták, aki valamit az ellen hintegetett, amit eleitűl fogva tanultak vala. Annak okáért Irenaeus+, Tertullianus, Theodoretus, Epiphanius+, Philastrius, Szent Ágoston+ és az egyházi historikusok írva hagyták a keresztyénség kezdetitűl fogva az idejekig: kik? mikor? miben? kezdettek szakadást; melyért őket az eklézsia eretnekek lajstromába írta.

A szent püspökök és pásztorok, mihent efféle farkast érzettek, ki a hitnek tiszta forrását fel akarta zavarni, és a Krisztus juhait igyekezett elragadni az egyszer megállapodott igazságtúl, mindjárt megszólaltak, könyveket írtak, gyölekezeteket hirdettek, átkokat kiáltottak, bölcs írásokkal harcot állottak, számkivetést, mártíromságot szenvedtek az igazságért. Ugyanis ha ezt nem cselekedték volna, fosztva maradtak volna az igaz pásztorságtúl, és árulói lettek volna az igazságnak. Azért csak egy faluban támadott hamisságot is feljegyzettek, hamisítottak, kárhoztattak, senkinek ebben nem kedveztek.

Mind ennyi sok eretnekségek lajstromában, ennyi históriákban, conciliomokban, szentatyák írásiban senki, soha azt nem említi, hogy a római eklézsia valaha, valamely tévelygést kezdett vagy követett volna: Soha senki nem jelentette, hogy valamikor változtatta volna azt, amit Szent Pétertűl, Páltúl tanult vala. Most is, senki meg nem mondhatja: mi üdőben? ki által? micsoda ágazatban tett változást a római eklézsia? Maga ha oly nagy változást tett, mint az új tanítók hírlelik, tudni kellene: mely üdőtájban? mely esztendő forgásában? ki által? mint és miben? lett a változás; mely titkon nem lehetett. Mert a közönséges hitnek, szokásnak, szertartásnak ellenkezése, változása titkon nem lehet: mivel hirdetni, tanítani, szokásba venni újonnan valamit nem lehet oly titkon, hogy az emberek meg ne sajdítsák*.

A római pápáktúl némely rendtartásban különböztek néha a püspökök: úgymint a húsvét ülésében Szent Cyprianus+; a keresztelésnek némely ceremóniáiban Szent Ambrus+. A római pápák közül némelyek feslett életük voltak; némelyeknek magánvaló, alkalmatlan vélekedési voltanak. Mindezeket beírták az históriába; feddették és ellenzették soká a fogyatkozásokat és gonosz erkölcsöket. De hogy a római eklézsia a hitben valami változást tett volna, soha senki, csak gyanúságképpen sem említette. Maga ha ily sok és ily nagy dologban változtatást tett az apostoli tudományban, mint a lutherista és kálvinista tanítók feszegetik: hihetetlen, hogy ennyi sok historikusok közül senki errűl ne emlékeznék; ennyi sok szent és vigyázó püspökök közül senki ellenkezője nem találkoznék. Mert ha a pogány és ariánus császárok dühösködésétűl nem féltek a keresztyén tanítók, hanem ellenek állottak, írtak és holtig viaskodtak: mennél inkább a római eklézsiának ellene állottak volna, ha valamiben hamisra hajlott volna? Holott ezer és több esztendő forgásában nem olvassuk, hogy senkit a római pápa halállal büntetett volna, véle való ellenkezésért.

Bizonyos tehát, hogy a római eklézsia el nem hajlott attúl az igazságtúl, melyet az apostoloktúl szopott; el nem változtatta első hitit: hanem az apostoli írások bötűjével együtt, az apostoli értelmét úgy tartotta, amint az apostoloktúl vette. És így, aki üdvözülni akar, ahhoz kell magát kapcsolni, azzal kell egyetérteni.