Hieronymus: Evangelium non in verbis scripturae… – Jeromos azt mondja: Az Evangelium nem az Írás szavaiban, hanem értelmében van. Ha tehát nem a szavakra, hanem az értelemre alapítjuk a hitet, s az egyháznak nincs birtokában az Írás hiteles értelmezése: nincs igaz Evangeliuma. Márpedig Isten ígérete; megmásíthatatlan szava az egyház szájáról, hogy a Szentlélek minden igazságra megtanít. Továbbá, amikor nem az Írásról, hanem annak értelméről folyik a vita, s az egyház értelmezése nem lenne kizárólagosan követendő norma: senki nem lehetne döntőbíró az Írás értelmezésében. Ha pedig ez így van, azt kell mondanom, hogy ennél ostobábban nem lehetne államot alapítani, ugyanis így sohasem lesz vége a visszavonásoknak, sohasem lesz a hívők között egyetértés, mivel a hit egysége szétesett; s nemhogy szeretet és béke nem lesz, de még a hit és az egyház neve is megsemmisül. Ezenkívül az egyház az igazság oszlopa, a hitben tévedhetetlen. Az igazság pedig magában a Szentírás értelmében van, s ezért semmi sem tartozik inkább a hitre, mint az Írás igaz értelmezése. Továbbá az apostolok, akiknek Krisztus kinyilatkoztatta a Szentírást, nemcsupán szavakat, de mindenekelőtt az Evangelium értelmét prédikálták. Ugyanis abban van Isten igéje. Krisztusnak és az apostoloknak a tanítását senki sem ismerhette meg hitelesebben, mint maga az egyház, amely a szavakat is, azok értelmét is az apostoloktól kapta, befogadta, megértette. A hiteles értelmezést tehát egyedül tőle kell kérnünk. Végül, Krisztus azt parancsolja, hogy a vitákat bízzuk az egyházra, és annak ítéletében nyugodjunk meg. Így nem lesz haszontalan vádaskodás, vég nélküli vita, ha nem fogadjuk el annak vizsgálatát, akit vádolnak; csak egyedül az egyház ítéletét. Ha ugyanis isteni parancs lenne arra, hogy a perlekedők az egyház ítéletét felülvizsgálhatják, vajon lehetne-e hiteles, mindenki által elfogadott Írás, ha ez vagy amaz nem nyugszik meg benne, ha csupán látszólag győződtek meg erről a hitelességről. Egyesek engedetlenségének megszüntetése nélkül sem a vitáknak nem lesz vége, sem az ilyesféle ítéleteknek nem lesz haszna, ha például sem a kálvinisták sem mások nyilvánosan be nem vallják, hogy az oltáriszentségről folyó vitában meggyőzték őket. Amit pedig minden szempontból valóban megvizsgálandónak javall az apostol, arról helyesen azt mondja: a szabály adott, mit és hogyan kell vizsgálni: az egyház talpköve az Írás közösen elfogadott értelme. Azokat pedig, akik ettől eltérnek, akik egyenetlenséget szítanak; és a tanítás ellen, melyet elfogadtunk, avatatlan újításokat hoznak be, el kell űzni.