Kempis Tamás (1380-1471) igazi nevén Hemerken vagy Hämmerlein könyvecskéje De Imitatione Christi (Krisztus követéséről) a legnépszerűbb, legelterjedtebb aszketikus mű, mely eredetileg szerzetesek számára készült (maga a szerző is Ágoston+-rendi szerzetes volt), de a világiak körében is igen kedveltté vált, mind a katolikusok, mind pedig a protestánsok között. Magyarországon is korán ismertté vált, s egy-egy szép részletének fordítása kódex-irodalmunkban is megtalálható (Lobkowitz-, Weszprémi-, Bod-, Guary-kódex). Pázmány rendtársa, Vásárhelyi Gergely (1561-1623) is átültette magyar nyelvre 1622-ben. Ezt a fordítást Pázmány nem ismerte, ezért mondja előszavában, hogy Kempis első teljes magyar fordítását kapja az olvasó. Pázmány nyelvművészetének magas szintjét tudatos fordítói programja is jelzi. Arra törekedett, hogy a fordítás „ne láttatnék deákbúl csigázott homályossággal repedezettnek, hanem oly kedvesen folyna, mintha először magyar embertűl, magyarul íratott volna”.

A szemelvények forrása: PPÖM I. 205-217; 220-225; 229-238; 250-251; 253-254; 330-332; 337-339; 352-353.