# Embernek alázatos maga isméretirűl

Minden ember természet szerént kívánja, hogy tudós bölcs légyen; de isteni félelem nélkül mi haszna a tudománynak? Bizony sokkal jobb renden vagyon dolga az alázatos pórnak, mely Istennek szolgál, hogysem a felfuvalkodott filozófusnak, ki magárúl elfeletkezvén, az ég forgásában töri fejét. Aki magát voltaképpen isméri, nagyot magárúl nem alít, és az emberi dicsíretben nem gyönyörködik. Bár e világnak minden titkait tudnám is, ha Istennek szeretetiben nem találtatnám, mi haszna volna Isten előtt, ki engemet cselekedetemből fog ítélni?

Szűnjél meg a tudománynak mértékletlen kívánságátúl, mert ebben nagy elmecsavargás és csalatkozás találtatik. A nagy tudományú bölcsek szem előtt akarnak forogni, és tudósoknak mondatni. Sok dolgok vannak, melyeknek tudása keveset, vagy ingyen semmit sem használ a léleknek. Nagy balgatag pedig, aki egyébre figyelmez inkább, hogysem üdvösségére nézendő dolgokra. A sok beszéd nem tölti bé lelkedet; de a tekéletes élet megnyugotja szűvedet, és a tiszta lelkiismeret nagy bizodalmat ád Istenhez való folyamásra.

Mennél többet és jobban tudsz, annál súlyosb ítéleted lészen abból, ha szentebb életet nem viselsz. Tehát fel ne fuvalkodjál semminemű mesterségedben vagy tudományodban; hanem inkább rettegj a néked adatott gírának számadásátúl. Ha néked úgy tetszik, hogy sokat tudsz és mélyen általértesz: tudva légyen nálad, hogy sokkal több vagyon hátra, amit nem értesz. Igen fenn azért ne héjazz, hanem inkább tudatlanságodat megvalljad. Miért akarod magadat valakinél nagyobbnak tartani, holott sokan bölcsebbek találtatnak, és a törvényben tudósbak náladnál? Ha valamit hasznoson akarsz tudni és tanulni, azt kívánjad, hogy isméretlen légy és semminek tartassál.

Ez a legnagyobb és hasznosb lecke, hogy ember magát igazán megismérje és megutálja. Nagy bölcsesség és tekéletesség az, midőn ember maga felől semmit nem alít; egyebek felől pedig mindenkor jót és nagyot tart. Ha másnak nyilvánvaló esetit látnád, vagy képtelen cselekedetit értenéd is: magadat nálánál jobbnak nem kellene vélned, mert nem tudod, míg lehetsz állhatatos a jóban. Mindnyájan gyarlók vagyunk; de te senkit magadnál gyarlóbbnak ne alíts.