### 182

# [Magossan repül a daru, …]

Magossan repül a daru,
Nagyokat is kurjantgat;
Szárnyaiból, farkaiból,
Bokrétákat hullatgat.
Szedjed rózsám, szedjed,
Kalapod mellé tégyed;
Hogy a többek közül téged,
Könnyen megismerjelek.
Amék jánnak a párnája
Libatollal van rakva;
Amék legény arra fekszik,
El is alszik az abba.
Nem hijába híres,
Nevezetes a liba,
Mert sok keserves verseket
Leír annak a tolla.
Túl a Tiszán, faluvégen,
Van egy csárda magába;
Odavár az én galambom
Ebédre, vacsorára.
– Ne várj, rózsám, ne várj,
Nem mehetek mindenkor;
Van nekem egy kis angyalom,
Ki rám vigyáz illyenkor.485
Ugocsa