### 31

# [Mikor gulásbojtár voltam, …]

Mikor gulásbojtár voltam,
Állásomban elaludtam.
Fölébredtem éjféltájba;
Egy barom sincs az állásba.
Mögkerülöm állásomat,
Egész gulajárásomat.
Nem találtam barmaimra,
Csak a kedves galambomra.
Mondtam néki bajjaimat:
– Láttad-e a barmaimat?
Amire ő azt felelte:
– Tiszán-Dunán túl van verve.
Általmöntem Tiszán-Dunán,
Ott legel az üszőgulám!
Vittem néki szénát-zabot;
Hazahajtom, mint egy rabot.846
Ormánság (Baranya)