A nyelvhelyességi irodalom tanítása szerint nem helyteleníthető a szabad melléknév igei használata, mert nincs ellentétben nyelvünk törvényeivel, fejlődésével (a szófajok nem áthághatatlan fallal elkülönített, hanem fokozatosan kialakuló, változó, sokszor még ma sem lezárt kategóriák, köztük gyakori és természetes az átcsapás, egybeolvadás), bár a választékosabb, művelt nyelvhasználat még ragaszkodik a régi összetett szerkezethez: szabad volt, szabad legyen stb. (L. Nyelvművelésünk főbb kérdései. [Szerk.: Lőrincze Lajos. ] Bp. 1953. 139–41. l.)