Fordításban: „A Bak csillagképtől az északi pólusig terjedő roppant térségben Bömböl, sivít, fütyül, hörög, vonít a szél, S végig száguld az óceánon, melyet fehérre korbácsol A dühöngő tajték. Tépi, marcangolja Az ólomszínű vizet, kergeti, párafoszlányokká szaggatja, Gyilkolja, vad rohamokkal ostromolja, Hasogatja a fellegeket, cikázó villámfény közepette; Megmarkolja, felkapja a magasba és bőszen forgatja Éles vijjogások és madártollak kavargó örvényét, Rázza, cibálja, lecsapja a hullámok tarajára És karmait a bálnák szikla homlokába vájva, Szörnyű jajszavukat a maga üvöltésébe vegyíti.”