A monológ vagy magánbeszéd funkciója az, hogy a dráma szereplője feltárja a közönség előtt azokat az érzelmeit, gondolatait, terveit, amelyeket a többi szereplőnek nem akar megvallani. Kisebb művészi értékű és kevésbé drámai hatású az a monológ, amely csak a közönség tájékoztatására szolgál, viszont igen művészi és drámai lehet, ha a monológ a szereplő belső vívódását fejezi ki, mint pl. Hamlet és Bánk bán monológjai. – A dialógus vagy párbeszéd viszont a dráma magva, veleje. A dráma szó szerint cselekvést jelent ugyan, de ezt a cselekvést is – szavak segítségével – a dialógus adja a hallgató értésére.