« Megjegyzések. Elmélkedések. | KEZDŐLAP Tartalomjegyzék | Megjegyzések. Elmélkedések. »

5. A szövetségesek offenzívába mennek át. III. Napoleon oldalmenete Vercellibe.

XXII/11. számú melléklet.

Miután gróf Stadion altábornagy jelentése az erőszakos szemrevétel eredményéről a hadseregparancsnokság még jobban megerősítette ama téves hitében, hogy az ellenség a Po jobb partján Piacenzán át szándékozik offenzíváját megkezdeni, ennélfogva a Vaccarizzánál álló csoportok azt a parancsot kapták, hogy ne vonuljanak be seregtesteikhez, hanem egyelőre maradjanak ott ahol vannak. Azonkívül a III. hadtest Martini-hadosztálya jobban a Po felé tolatott el, hogy azon esetre, ha az ellenség a Pon való átkelést megkisérelné, gyorsabban kéznél legyen. Ilyenformán az osztrák hadsereg zöme mindinkább balfelé összpontosult, hogy ha kell, gyorsan szembeszállhasson a 2. hadsereg bal oldala, illetve háta ellen előnyomuló ellenséggel.

III. Napoleon viszont a montebelloi ütközetet az osztrák seregnek ebben az irányban meginduló offenzívája bevezetésének tekintette, miért is az ütközetet követő napra a II. hadtestet Salé mellől Castelnuovoba, a III.-ikat pedig Pontecuroneba rendelte, honnan az I. hadtest teljes egészében Vogherara vonult. A IV. hadtest Bassignana felé jobban összevonatott, a gárdahadtest pedig megmaradt Alessandriánál.

A montebelloi ütközet napján, május 20.-án a szárdok is megmozdultak. A Balzola mellől Vercellibe rendelt 4. hadosztály (Cialdini) e napon két oszlopban kelt át a Sesián, melyek közül az egyik Villatan Borgo Vercelli felé előnyomulva itt ép érkezés közben támadta meg báró Ceschi ezredes előörseit, amelyeket Orfengon át Novara felé nyomott vissza. A másik oszlop Vercellin alul kelt át a Sesian és Torrione felé vett irányt. A történtekről Ceschi ezredes este 9 órakor küldte be jelentését a VII. hadtestnek,[1] mely azt tovább adta a hadseregparancsnokságnak. Ez 21.-én azt a parancsot küldte báró Zobel altábornagynak, a VII. hadtest parancsnokának, hogy a Vercelli és a Sesia mellől támadó ellenséget, mely úgylátszik főleg Garibaldi-féle bandákból áll, ha az 14–15.00 embernél nem erősebb, támadja meg és vesse újból vissza a Sesia jobb partjára. A hadtest támogatására a hadseregparancsnokság a II. hadtest Jellacic hadosztályát jelölte ki. „Ceschi ezredes utasítandó – hangzott tovább a hadseregparancsnokság utasítása – hogy féldandárával nálánál számosabb ellenséggel ne bocsátkozzék harcba, hanem Novarara visszahúzódva, az ottani helyőrséggel egyesüljön. A Vercelli felől Novara felé esetleg előnyomuló ellenséget oldalba kellett fogni és a hegység felé szorítani.”

Május 22.-én Cialdini Borgo Vercellinél egyesítette hadosztályát, azzal másnap tovább előnyomulni szándékozván, de miután 23.-án a Sesia erősen emelkedni kezdett, Cialdini csapatjait ismét a folyó jobb partjára vezette vissza. Cialdini működésének elősegítése céljából, illetve, hogy az osztrákok figyelme Vercelliről és környékéről eltereltessék, Victor Emánuel május 22.-én az 1. hadosztállyal Casaleból Candia és Breme felé nyomult tüntetőleg előre, míg a 2. hadosztály Motta dei Conti, a 3. pedig Prarolo mellől indított el földerítő és tüntető osztagokat a Sesia felé. Ezek a mozdulatok a dandárával a Sesia túlsó partján álló Szabó-dandártól és Jellachich-hadosztálytól sürgős támogatást kérjen, minek folytán a hadseregparancsnokság el is rendelte, hogy a VII. hadtest támogatására készenlétbe helyezett Jellachich-hadosztály Mortara mellől Valle-ra meneteljen.

A franciák részén május 22.-én az I. hadtest Vogheraból Montebello–Casteggioig, a II. Vogheraig nyomult előre, ahova a III. hadtest is közelebb vonatott.

Amikor május 12.-én Zobel altábornagy az elrendelt támadás végrehajtása céljából Vercelli felé előnyomult, nagy meglepetésére ellenséget már sehol sem talált, miután Cialdini, mint tudjuk aznap ismét a Sesia jobbpartjára húzódott vissza, a többi szárd hadosztályok pedig szintén beszüntették tüntető tevékenységüket. Ez a véletlen esemény, valamint a hadseregparancsnokságtól beérkezett újabb parancs folytán a VII. hadtestnél is átmenetileg az a nézet kerekedett felül, hogy az ellenség Vercellinél csupán tüntetni akart.[2]

A szövetségesek élén mozgolódása folytán Gyulay táborszernagy a Hessen- és Bils-dandárokat május 26.-án a Ticino jobbpartjára rendelte át s így a vaccarizzai hídfőben már csak a Boér-, Braun- és Gaál-dandárok maradtak vissza Paumgarten altábornagy parancsnoksága alatt.

E napon Gyulay táborszernagy hadserege felállításáról és helyzetéről terjedelmes és részletes jelentés küldött Bécsbe, amelyben a jövő eshetőségeiről ismét igen bizakodó hangon nyilatkozott, ama reményének adván kifejezést, hogy az ellenséget, bármely irányból is támadná őt meg, sikerrel fogja visszavethetni.[3]

Miután Napoleon császár napokig hiába várt az ebből az irányból biztosra vett osztrák offenzívára, a sok várakozást és tétlenséget megúnva, ő határozta el magát az offenzíva megkezdésére és e célból május 26.-án személyesen ment el Vercellire, az ottani átkelési viszonyokat szemügyre veendő s annak eredményeként a vele volt hadsereg-hadmérnöki főnöknek, Frossard altábornagynak nyomban parancsot adott, hogy az említett város tájékán több hidat veressen a Sesián.[4] A császárnak ugyan már 25.-én elhatározott, azonban most már végleg megállapított szándéka ugyanis abból állott, hogy a szárd sereg háta mögött a francia sereget részint gyalog menetekkel, részint vasuton nagyszabású oldalmenet formájában Vercellire vezeti s aztán tovább Novarán át Milano ellen nyomul. A művelet leplezése céljából az előőrsök a Po és Sesia mentén mindenütt állva hagyattak. Az oldamenet Vercelli-ig terjedő első részének sikeres végrehajtása után a szárd seregnek, a francia III. hadtest által támogatva, Palestron át a Robbiora támadólagos előretörést kellett végrehajtania, egyrészt, hogy a Vercellinél még tovább folyó kirakodást födözze, a francia csapatoknak a Sesia balpartján kellő tért nyisson és egyúttal a folytatólagos oldalmenetet Vercelliből Novarán át Milanoba tovább is leplezze és biztosítsa.

A fentemlített hadműveleti terv értelmében Canrobert tábornagy május 26.-án saját III. hadtestének lovas hadosztályát, egész tüzérségét és vonatát Alessandrián át Casalera irányította.[5] Május 27.-én már a vasuti szállítás is kezdetét vette, még pedig elsőnek az említett hadtest 3. hadosztálya szállíttatott 4 vonaton Pontecuroneból Casaleba; ezt követte a 2., majd az 1. hadosztály.[6] Ugyan e napon indult el az I. hadtest lovas hadosztálya Vogheraból azzal a paranccsal, hogy 28.-án Tortonat, 29.-én Alessandriát, 30.-án Casalet, 31.-én pedig Vercellit érje el. A többi seregtestek május 28.-án kezdték meg az elvonulást s e napon este a szárd sereg 4 hadosztálya Victor Emanuel parancsnoksága alatt Vercellinél összpontosult,[7] míg az 5. hadosztály egyelőre még a Po mentén maradt eredeti felállításában, egy-egy erősebb csoporttal Pomaro és Frassinetto tájékán. A francia III. hadtest legnagyobb része Casalet, a gárda Occimianot, a IV. Valenzat, a II. Salét, az I. hadtest pedig Pontecuronet érte el. Utóbbinak helyét az V. hadtestnek egy piemonti lovas ezreddel megerősített Autemarre-hadosztálya foglalta el.

Május 29.-én folytatódott az eltolódás. E napon a szárd sereg előző napi helyzetét tartotta meg; a francia III., IV. és a gárda-hadtest Casalenál összpontosult; a II. hadtest Valenzaig, az I. hadtest élével Bassignanaig jutott. Az V. hadtest Autemarre-hadosztálya zömével Tortonanál helyezkedett el.

Május 30.-án a szárd seregnek Palestro tájékán veendő felállítás által, ami, mint alább látni fogjuk, az említett és a következő napon komolyabb összetüzésekre adott alkalmat, a francia seregnek a Sesian való átkelését kellett biztosítania, micélból a III. hadtest Prarolon át, a IV. hadtest pedig Vercellin át Borgo Vercellire rendeltetett. A gárdahadtest e napon Trinot, a II. Casalet, az I. Valenziát érte el.

Ilyenformán az oldalmenet május 30.-án anélkül, hogy azt az ellenség legkevésbé is megzavarta volna, szerencsésen befejezettnek volt tekinthető.

A nagymérvű csapateltolások és a Vercelli környékén folyó lázas tevékenység természetesen az osztrákok figyelmét sem kerülhették ki. A vacarizzai hídfőben lévő Boér-dandár járőrei már május 26.-án megállapították, hogy az ellenség Broniból, Bressanából és Casatismaból Casteggiora visszahúzódott. Május 29.-én ugyancsak a Boér-dandár jelentést küldött be az ellenségnek Vogherara és onnan Alessandriára való visszahúzódásáról. Egy május 28-iki kémjelentés szerint előtte való éjjel 25–30.000 francia indult vasuton Casalen át Vercelli felé. Május 26.-án itt járt Napoleon is Lamarmoraval s nyomban intézkedett a vasuti híd helyreállítása iránt. A VII. hadtest Lilia-hadosztályának Robbioba és Palestroba előretolt csapatjai azt jelentették, hogy Torinóból és Casaléból Vercellibe majdnem minden második órában érkeztek csapatokkal telt vonatok.[8] De a hadseregparancsnokság ezeknek a jelentéseknek részben nem adott hitelt, részben pedig nem tulajdonított nekik nagyobb jelentőséget.[9]

Most pedig még Garibaldi működéséről kell röviden megemlékeznünk, aki a Napoleontól vett parancs folytán május 17.-én a Dora Baltea mellől Biellara nyomult előre.[10] Innen menetét tovább folytatva, május 22.-én Borgomanerot, 23.-án Sesto Calendet, 24.-én pedig Vareset érte el.

Az osztrák hadseregparancsnokság Garibaldi betöréséről tudomást szerezve, nyomban utasította a montebellói erőszakos szemrevételről Vaccarizzaba visszatért Urban altábornagyot, hogy nyomban induljon el Garibaldi visszaűzésére. Nevezett altábornagy a Milanoban levő Rupprecht-dandárt[11] maga mellé véve, május 24.-én Comoba érkezett, honnan a még mindig Vareseben levő Garibaldit meglepően megtámadandó, a 25-ikéről 26-ikára hajló éjjel oda felé indult, ámde az olaszok az őket fenyegető veszélyről tudomást szerezve, készen várták az osztrákok megjelenését, akik 97 főnyi veszteséggel ismét Comoba kényszerültek visszavonulni,[12] ahol Urban csapatjai újabban beérkezett erősbítésekkel 4000 főre és 12 ágyúra szaporodtak fel. Mindazonáltal a május 27.-én Como elé ért Garibaldi a várost hamarosan hatalmába kerítette, mire Urban altábornagy Monzara húzódott vissza.[13] Itt vette a hadseregparancsnokság parancsát, hogy a közben Milanoba indított Schaaffgotsche-dandárral együtt, miáltal ereje most már mintegy 11.000 emberre és 4 ütegre szaporodott fel, újítsa meg támadását Garibaldi ellen. Ez meg is történt, de amikor a Trecate–Gallaraten át előnyomuló osztrákok május 31.-én Varese elé értek, Garibaldi ennek neszét véve, a Lago Maggiore mellé Lavenoba vonult vissza, ahova Urban a főerők körében a következő napokban történtek folytán már nem követte ellenfelét.

> [1] Osztrák vezérkari mű, I, 319: „Am Abende des 20. Mai 91/4 Uhr hatte Oberst Baron Ceschi gemeldet, dass sich der Feind in sehre beträchtlicher Stärke so wohl gegenüber von Villata, als auch in der Nähe von Palestro zeige ...” Ehhez a jelentéshez az előőrsparancsnok következő jelentése volt csatolva: „Bäume und Stämme werden gefällt, Zimmerleute arbeiten, man hört die Axthiebe, feindliche Streifpatrullen sind fort herum. Grosse und viele Lagerfeuer. Sehr viele Wägen fuhren des Nachts gegen Vercelli. Das Gerassel der Wägen ist ähnlich dem von Geschützen. In der Richtung gegen Vercelli hört man” Vivat „rufen, es scheint, dass eine hohe Person angelangt sei.”

> [2] A hadseregparancsnokság említett parancsa következőleg hangzott: „Wie bereits heute mittelst Telegramm angeordnet, wurde dem Corps die Sicherung der rechten Flanke der Armee gegen die bei Vercelli übergegangenen, unter dem Commando Garibaldi's, wie es heisst, stehenden feindlichen Truppen aufgetragen. Nachdem diese Bewegung des Feindes gegen die Sesia nur ein Scheinangriff ist, mit der Absicht, uns zur Auseinanderschiebung unserer Kräfte zu verleiten, um sodann entweder einen strategischen Durchbruch in der Richtung von Valenza her, oder eine Umgehung mit den Hauptmassen des Gegners in der Richtung gegen Piacenza zu unternehmen, so hat das Corps-Commando stets die Verbindung seines Schwerpunktes mit der Hauptarmee im Auge zu behalten, daher gegen die höchtens 12–14.000 Mann zählenden Garibaldi'schen Truppen nur eine Division in Verwendung zu bringen ...”

> Egy ugyanaznap, de később kiadott erősen szemrehányó rendeletében pedig többek között ezeket írja a hadseregparancsnokság a VII. hadtestnek: „Wie E. E. der erste Allarm in Vercelli die Grundlosigkeit der gestrigen Berichte aus Borgo Bercelli genügend bewiesen haben werden, wie auch heute der von der Brigade Dondorf wahrscheinlich ebenso übereilt an die Brigade Szabó und die Division Jellacic geleigte Bericht über einen feindlichen Uebergangsversuch bei Breme neuerdings zu beweisen scheint, beabsichtigt der Gegner an der Seisa nichts punkten zu entfernen. Die rasche Disposition der Brigaden Szabó und Koudelka gegen Candia ... beurkunden nur zu deutlich, dass der Gegner seine Absicht erreichen, und gar bald nur ermüdete und getrennte Abtheilungen zu bekämpfen, daher leicht zu besiegen haben wird. Ich fordere E. E. auf, der Wiederholung ähnlicher Vorfälle ... vorzubeugen- ... Bei der Weise, mit der gestern und heute bei ihren Truppen vorgegangen wurde, dürften wir sonst in die Lage kommen, einzeln geschlagen zu werden ...”

> Bécsbe pedig Gyulay e napon a következőket jelentette: „Der Feind hat, wie aus der foreirten Recognoscirung gegen Montebello klar harvorgeht, seine Massen von Alessandria bis Casteggio echelonirt aufgestellt, um dort den Hauptangriff gegen Cipriano oder Spessa zu unternehmen ... Es ist feruer erwiesen, dass die Angriffe des Gegners an der Sesia zwischen Palestro und Vewrcelli sich auf blosse Demostrationen reducirten.”

> [3] Az egyes hadtestek általunk ismert helyzetének (lásd a XXII/11. számú mellékletet) közlése után ezeket írja a táborszernagy (Osztrák vezérkari mű, I, 378–379.) „FML. Urban steht mit 9 bis 10.000 Mann gegen Garibaldi bei Como Nach mehreren übereinstimmenden Nachrichten soll sblos Garibaldi in das lombardische Gebiet eingefallen sein, um sich in dem Gebierge nördlich von Varese festzueztzen und den dortigen Theil des Landes zu insurgire. Durch die Disponirung des FML. Urban gegen Garibaldi ist sowohl meine rechte Flanke, wie auch Meiland gedeckt ... Wie Euer Majestät aus der oben angeführten Stellung Allergnädigst erschen werden, bin icht bereit, jdem Angriffe des Gegners entgegenzugehen und selben abzuwehren. Durch die Erbauung des Brückenkopfes von Vaccarizza vor dem Defilé von Stradella, durch Piacenza hinter demselben, ist dem Feinde ein Vordringen gegen Piazenza, wenn nicht unmöglich gemacht, so doch ausserordentlich erschwert. In der Front durch das 9. Armeecorps beschäftigt, läuft er Gefahr, von Vaccarizza aus, wo ich binnen Einem Tage das ganze 3. und 5. Ameecorps, am zweiten Tage auch das 2. Armeecorps concentriren kann, mit den ohnehin schon dort stehenden drei Brigaden in Flanke und Rücken gefasst zu werden. Ein Uebergangsversuch des Feindes bei Cipriano wird durch diese Aufstellung eo ipso vereitelt. Ein Vorgehen des Feindes in dieser Richtung könnte für uns nur vortheilhaft sein, indem sich dadurch die franzosische Armee von der piemontesischen, welche zwischen Alessandria und Casale steht und gegen welche bei obigem Manöver das 7. und 8. Armeecorps zurückgelassen würde, immer mehr entfernt und uns dadurch die Möglichkeit gibt, unsere dadurch genommene innere Stellung gegen den einen oder den anderen Theil mit Erfolg auszubeuten. Für einen Angriff des Feindes von Cornale oder Cambio her, stehe ich derart bereit, um demselben das 8., 5., 3. und 2. Armeecorps in der kürzesten Zeit entgegenzuwerfen und zwar ehe noch der Feind einen gröseren Theil seiner Macht diesseits des Po entwickelt hat ... Ein Uebergang bei Cornale stösst auf die sehr starke Stellung von Sanazzaro ... Zur Sicherung meines Rückzuges (következik a vert hadak fölemlítése) ... Aus dieser kurzen Skizze meiner Massnahmen und meiner Absichten geruhen Euer Majestät Allergnädigst zu ersehen, dass es dem Gegner keine leichte Aufgabe sein wird, mich aus dieser sehr festen Stellung herauszudrücken. Ein Herausmanövriren aus derselben auf einen oder den anderen Flügel dürfte für den Gegner nur gefährlich werden ...”

> [4] Campagne de l'Empereur, 111.

> [5] Clemeur, Historique, 30.

> [6] Clemeur id. m. 31.

> [7] Campagne de l'Empereur Napoléon III. en Italie, 117. – Rovighi, Storia della terza divisione, 59.

> [8] Osztrák vezérkari mű, I, 404: „FML. Lilia meldete, dass nach mehrfachen Rapporten und nach Aussagen von Einwohnern, jenseits der Sesia eine grosse Bewegung herrschte und dass fast jede 2. Stunde Eisbahntrains mit Truppen von Casale und Turin in Vercelli eingetroffen wären.”

> [9] Világosan kitűnik ez a május 28.-án Bécsbe küldött alábbi jelentésből: „Ich glaube nicht, dass ich von Vercelli einen Hauptangriff zu gewärtigen habe; ich glaube im Gegentheile, dass alle Demonstrationen daselbst und selbst Garibaldi's Zug keinen anderen Zweck hatten, als mich von der Stellung abzuleiten, die die Armee einnimmt, und welche ich noch immer für die beste halte.”

> Ámde a Vercelli körül folyó nagymérvű ellenséges csapatösszevonásokról szóló és mind sűrűbbé váló jelentések hatása alatt a hadseregparancsnokság május 29.-én mégis már ezt jelentette Bécsbe: „Der Feind scheint auf Vercelli ein grösseres Gewicht zu legen und verstärkt sich bei Valenza und Monte; scheint einen Angriff von dieser Seite und von Vercelli zu beabsichtigen.”

> Ezek szerint most már remélni lehetett, hogy a hadseregparancsnokság végre helyes vágányon jár, de a sors úgy akarta, hogy még aznap egy teljesen megbizhatónak tartott kém állítólag „legjobb forrásból szerzett információ alapján” a következőkben adott számot a franciák szándékáról és hadműveleti tervéről: Napoleon a főtámadást a Vogheranál álló jobbszárnnyal és a Valenzanál álló középpel szándékozik végrehajtani, míg a balszárny Casaleből Oleggion át az osztrák jobbszárnyat megkerülve, a hadsereg oldalát és hátát fogja veszélyeztetni. Ez a kémjelentés újból visszazökkentette a hadseregparancsnokságot a régi, téves irányba.

> [10] Lásd a 163. oldalon és a XXII/11. számú mellékletet.

> [11] Lásd a 162. oldalon.

> [12] Greco, Memorie e Documenti per la Storia della guerra del 1859, 237. o.

> [13] Carrano id. m. 288.

« Megjegyzések. Elmélkedések. | KEZDŐLAP Tartalomjegyzék | Megjegyzések. Elmélkedések. »