« a) A hühnerwasseri és sichrowi ütközetek 1866 június 26.-án. | KEZDŐLAP Tartalomjegyzék | c) A münchengrätzi utóvédharc 1866 június 28.-án. »

b) A podoli éjjeli ütközet 1866 június 26.-án éjjel.

E kölcsönös intézkedésekből kifolyólag a június 26-ikáról 27-ikére hajló éjjel a Poschacher-, valamint a segítségére küldött Abele-dandár és a 7. porosz hadosztály között az osztrákokra nézve felette veszteségteljes éjjeli harcra került a dolog, amelynek következményeként az osztrákoknak ismét az Iser balpartjára kellett visszavonulniok. Az éjjeli harcban mindkét fél ismételten támadó lökemeket intézett egymás ellen. Egy ily alkalommal, amikor az osztrák csapatok Podol faluból ellenlökemre törtek előre, a támadólag előnyomuló porosz zászlóalj megállásra vezényeltetvén, annak két első sora térdre ereszkedett, a két hátsó sor pedig állva a holdvilágos éjben az osztrák csapatok közeledését bevárta és azokat mintegy 30 lépésnyi távolságról igen hatásos négysoros össztűzzel fogadta, azután pedig maga ment át szuronyrohamra, mire az igen érzékeny veszteségeket szenvedett osztrákok visszavonulni kényszerültek. Friss csapatok által megkísérelt újabb ellenlökemek a porosz puskatűz gyilkos hatása alatt szintén meghiusultak s így nemsokára éjjel 11 óra után a harc színhelyén szintén jelenlevő gróf Clam-Gallas lovassági tábornok az általános visszavonulást rendelte le.

Az éjjeli ütközetben a legsúlyosabb veszteségeket a Poschacher-dandár 30. gyalogezrede szenvedte, mely halottakban 4 tisztre és 91 emberre, sebesültekben 11 tisztre és 80 emberre, foglyul esettekben 5 tisztre és 429 emberre, összesen tehát 20 tisztre és 600 emberre rúgott. A dandár másik ezrede, a 34. magyar gyalogezred halottakban 2 tisztet és 95 embert, sebesültekben 2 tisztet és 52 embert, összesen tehát 4 tisztet és 147 embert vesztett. Fogságba ennek az ezrednek egyetlen embere se került. A dandárhoz tartozó 18. vadász zászlóalj vesztesége: 2 tiszt és 25 ember halott, 3 tiszt és 61 ember sebesült, 1 tiszt és 107 ember fogságba került, vagyis összesen 6 tiszt és 189 ember. Az Abele-dandár csapattestei közül vesztett: a 72. magyar gyalogezred halottakban 1 tisztet és 26 embert, sebesültekben 1 tisztet és 36 embert, sebesülten foglyul esettekben 1 tisztet és 7 embert, vagyis összesen 3 tisztet és 78 embert. A 22. vadász zászlóalj vesztesége: 1 sebesült és 9 sebesületlenül fogságba esett ember. A két osztrák dandár együttes vesztesége tehát kitett: halottakban 9 tisztet és 237 embert, sebesültekben 17 tisztet és 230 embert, foglyul esettekben 7 tisztet és 548 embert, vagyis összesen 33 tisztet és 1024 embert. Ezzel szemben a poroszok vesztesége mindössze halottakban 2 tisztre és 47 emberre, sebesültekben 10 tisztre és 71 emberre, vagyis összesen 12 tisztre és 118 emberre rúgott.

A Podolnál szenvedett kudarc folytán a szász trónörökös a szándékolt támadás eszméjével fölhagyva, seregtesteinek Münchengrätznél leendő egyesítését határozta el, hogy ott veendő felállításban tartóztassa fel a poroszok további előnyomulását. Ámde 27.-én estig majdnem az egész Elbe- és az 1. porosz hadsereg Münchengrätz elé vonult és az osztrák állást nyugat és észak felől félkörben körülfogta. A küzdelem felvétele ily körülmények között lehetetlenné válván, a szász trónörökös elrendelte a visszavonulást Jičin felé.

« a) A hühnerwasseri és sichrowi ütközetek 1866 június 26.-án. | KEZDŐLAP Tartalomjegyzék | c) A münchengrätzi utóvédharc 1866 június 28.-án. »