« 5. A maglaji ütközet 1878 augusztus 5.-én. | KEZDŐLAP Tartalomjegyzék | Megjegyzések. Elmélkedések. »

6. A zepčei ütközet 1878 augusztus 7.-én.

Augusztus 7.-én a szintén 3 oszlopban történt előnyomulás alkalmával a fölkelők, – a Sarajevoból előrevont segítséggel – most már 7000–8000 ember néhány tábori és 2 röppentyű löveggel felszerelve – Zepčétől északra igen kedvező védelmi állásban állották útját csapatjaink előnyomulásának, miből reggel 9 órától este 6 óráig tartó küzdelem fejlődött ki, melynek folyamán a fölkelők számos halotton és sebesültön kívül mintegy 200 foglyot, a mi csapatjaink pedig 7 halottat és mintegy 50 sebesültet vesztettek. A fölkelők részén a harcban két rendes török redif (honvéd) zászlóalj is részt vett, melyeknek egyike este 6 óra tájban önként megadta magát.[1] A többi fölkelők nagymennyiségű töltény- és élelmiszerkészletek visszahagyása mellett Zenica-n át Busovača-ra húzódtak vissza. – Ezek után Zepcet a mieink még aznap este megszállották s augusztus 8.-án is ott elfoglalt táboraikban maradtak.

> [1] Erről Holtz ezredes műve 86–87. oldalán a következőket írja: „(Gegen 6 Uhr nachmittag) verstummte das feindliche Feuer im gegenüberliegenden Walde: hinter einer Terrainwelle hervor, auf der Strasse kam eine starke Abteilung türkische Militär anmarschiert, ganz geordnet, einen Berittenen an der Spitze, und blieb auf der Strasse (vor den Abteilungen des 27. Jägerbataillons und der 6. Kompagnie des Inft. Rgts. 52.) stehen; mehrere schwenkten weisse Tücher ... Der türkische Bataillonscommandant liess die Gewehre auf der Strasse niederlegen und begrüsste militärisch den Kommandanten der 6/52. Kompagnie. Dieser hatte das Bataillon durch seine Kompagnie umstellen lassen, liess num die Gewehre „beim Fuss nehmen” und erwiderte den Gruss des alten Türken ... Dieser erzählte, dass das Batailon seit dem Jahre 1875 ununterbrochen im Kampfe gestanden sei, und zwar in diesem Jahre gegen die Aufständischen in der Herzegovina, im Jahre 1876 gegen Serbien, im Jahre 1877 und anfangs dieses Jahres gegen die Russen, und nun nach Sarajevo beordert, seinen sie vom Aktionskomitee der Aufständischen gezwungen worden, gegen uns zu kämpfen. Sold hätten sie die ganze Zeit hindurch fast keinen bekommen und nur von Requisitionen und Naturalien gelebt, welche sie auf – von der Regierung ausgestellte – Bons erhalten hätten. Dieses Kunststück kann man wohl nur mit türkischen Soldaten ausführen. – Die Mannschaft des Bataillons waren anatolische Redifs, prächtige, auffallend hoch gewachsene, echt kriegerische Gestalten, gut adjusttiert und bewaffnet. Es waren 11 Offiziere, von denen zwei schwer verwundet waren, beide hatten Schüsse in Unterleib und erlagen, nach Zepče gebracht, noch am selben Abend ihren Wunden. Die Mannschaft bestand aus 360 Anatoliern und 8 Mohren, welche mit Winchester-Repetiergewehren bewaffnet waren.”

« 5. A maglaji ütközet 1878 augusztus 5.-én. | KEZDŐLAP Tartalomjegyzék | Megjegyzések. Elmélkedések. »