« A besztercei ütközet. 1849. julius 10-én. | KEZDŐLAP Tartalomjegyzék | A szászrégeni ütközet. 1849. julius 23-án. »

A szeredfalvi, illetőleg galaci ütközet.
1849. julius 16-án.

Grotenhjelm néhánynapi szünet után július 16-án újból folytatta támadó előnyomulását, mihez hadait két oszlopba osztotta; Pavlov dandára az országúton nyomult előre Szeredfalva felé, hogy az ott álló ellenséget arcban támadja meg, mig a többi csapatok, vagyis az összes osztrák hadak, 3 orosz vadász zászlóalj, 5 század dsidás és 17 löveg, Grotenhjelm személyes vezetése alatt Szász-Budakon és Bilakon át Harina (Münzdorf) felé, tehát a magyarok jobb oldala ellen vevék útjokat.

Damaszkin úgy látszik még idejekorán értesült az ellenség megkerülő mozdulatairól, mert Szeredfalvára csak igen gyenge hátvédet, Bilakon pedig 4 gyalog századot hagyván hátra, többi csapatjaival Galac mögé előnyös állásba vonult.

A főoszlop elővédje reggel 7 óra tájban ért Bilak elé, melynek magyar őrségét hamarosan Szeredfalva felé szorította vissza. E bevezető harc után Grotenhjelm az osztrák csapatokat és 1 orosz vadász zászlóaljat Springensfeld alatt az eredeti irányban Harina felé meghagyván, az orosz lovassággal és tüzérséggel, valamint 2 orosz vadász zászlóaljjal még jobban dél felé tért le, ahol nemsokára Damaszkinnal élénk harcba keveredett.

Springensfeld Bilaknál hosszabb pihenőt tarthatott, mert már délre járt az idő, amikor hadoszlopának élén Harinára érkezett, mely helységet a Pavlov előnyomulása folytán időközben Szeredfalvát odahagyó magyar hátvédcsapatok szállották meg. Springensfeld, kinek a Harinánál csendben meghúzódott magyar utóvédcsapatok alighanem kikerülték figyelmét, a Galac felől áthangzó ágyúszóra szintén arrafelé kezdett elvonulni, mire a közelben álló magyarok előretörnek rejtekhelyükből, hogy az osztrák oszlopot oldalba fogják; ámde Springensfeld hamarosan 4 századot állít elibük, majd csapatjainak fenmaradó részét is ebben az irányban vonultatja fel s így a számra nézve sokkal gyengébb ellenséget Tács és Lekence (Lechnitz) felé szorítja vissza, miáltal azok a Galacnál álló zömtől teljesen elvágatnak. Üldözésükre Springensfeld az orosz vadász zászlóaljat rendelte ki, melynek 2 ágyút és az utóhad által visszahagyott 4 lőszerkocsit hatalmába ejteni sikerült.

Ezalatt Galacnál is döntésre került a dolog; Grotenhjelm Damaszkin állásával szemben mindenekelőtt tüzérségének zömét vonultatta fel, mig 4 század dsidást néhány ágyúval a magyarok hátrálási vonalának elvágása céljából Dipsére (Dürbach) rendelte ki. Ez utóbbi helységet 2 honvéd zászlóalj és 1 huszár század tartotta megszállva, mely utóbbi legott az előnyomuló ellenséges dsidásokra vetette magát, de visszaveretett. Az ennek soraiban beállott rendetlenség csakhamar átterjedt az ellenséges lovasság által fenyegetett egyik honvéd zászlóaljra is, mig a másik azonnal a közeli erdős és meredek magaslatokra vonult vissza, minek folytán a tekei út tényleg az ellenség birtokába került. ezalatt Grotenhjelm is döntő támadásra indult, mely elől Damaszkin kénytelen volt Szent-Györgyre visszahúzódni.

Az időközben Szeredfalván át Harinára ért Pavlov egy-egy gyengébb különítményt Lekence és Tács megszállására különített ki, ami annál kevésbé ütközhetett nehézségbe, mivel e helységeket ekkor már a magyar csapatok rég elhagyták volt.

A szeredfalva-galaci ütközetben az osztrákok 5 halottat és11 sebesültet, az oroszok 2 halottat és 16 sebesültet, a magyarok pedig mintegy 50 halottat és sebesültet vesztettek, 19 emberük pedig foglyul esett.

Ha Grotenhjelm 16-iki győzelmét támadólagos előnyomulásának folytatása által kellőleg kihasználja, igen valószínű, hogy alig számot tevő ellenállás mellett már legközelebb kezet nyújthatott volna az Olt völgyében működő Lüdersnek. E helyett Grotenhjelm julius 17-én ismét Besztercénél korábban elfoglalt állásába vonult vissza, miáltal a szétszórt magyar csapatrészeknek módot és alkalmat nyújtott az újabbi egyesülésre és gyülekezésre. Miután Damaszkin 16-án elszéledt csapatjait nagyjából ismét összeszedte, azokat Nagy- és Kis-Cségen, továbbá Mező-Örményesen át Szászrégenre vezette, ahova julius 17-én a délután folyamán Inczédy is visszatért, aki a galaci ütközet szerencsétlen kimenetelének hirére 16-án éjjel 2000 emberrel és néhány ágyúval Szászrégenből Nagy-Sajó felé nyomult előre.

Miután Grotenhjelm még egy dsidás ezredet vont magához a Bukovinából, julius 20-án az osztrák csapatok legnagyobb részét elővéd viszonyba Szeredfalvára tolta előre, hadának zömével pedig Beszterce és Besenyő között szállt táborba.

« A besztercei ütközet. 1849. julius 10-én. | KEZDŐLAP Tartalomjegyzék | A szászrégeni ütközet. 1849. julius 23-án. »