« UJPEST. Irta Ugró Gyula dr. | KEZDŐLAP Pest-Pilis-Solt-Kiskun vármegye II. Tartalomjegyzék | KALOCSA. Irta Winkler Pál. »

497VÁCZ.
Irta Tragor Ignácz dr.
Vácz czímere.
Fekvése.
Vácz rendezett tanácsú város az északi szélesség 47°47'36", a Ferró-szigettől számított keleti hosszúság 36°47'55.49" alatt 118.198 méter magasságban fekszik a tenger színe fölött, a Duna balpartján azon a ponton, hol a széles folyam keleti irányát megváltoztatva, hirtelen kanyarodással délnek fordul. A várossal szemben elterülő Szentendre-szigeten túl huzódnak a Kis-Duna mellett a Pilis hegység ágai, melyek az Alpesek hegyrendszeréhez tartozó Vértesek nyulványai, miért is Vérteseknek szokták mondani. Ez erdős hegysorok alakjukat lépten-nyomon változtatva, fölötte bájos vidékké varázsolják a Duna eme festői szépségű völgyszorosát, mely Esztergomtól Váczig terjed és a Kis-Magyar-Alföldet a Nagy-Magyar-Alföld medenczéjével köti össze. Vácz a Nagy-Magyar-Alföld budapesti medenczéjében fekszik, melyet a magyar szigethegység rögei vesznek körül. A Visegrád előtt két ágba szakadt Duna hömpölygő árja méltóságos lassúsággal folyik ismét már déli irányban az ország szíve felé. Balpartján alacsony emelkedéssel kezdődnek és fokozatosan magasodnak a váczi hegyek, melyeken túl egyszerre szökken föl a 652 méter magas Naszály impozáns hegylánczolata.
A Naszály tulajdonképen szerves folytatása a Dunántúl szigethegyeinek: a Bakonynak, Vértes-Gerecsének és Pilisnek. A Naszály elszakadása valószínűleg a magyar Alföld lesülyedésével egyidőben történt. A lesülyedés következtében azután felnyomult a Visegrád-Szentendrei andezithegy. A Duna mostani medre a geológiai harmadkor végén alakult ki, midőn az Esztergom-Visegrádi szorost hátráló erózió következtében lassanként áttörte. Vácz határának kiváló jelentőséget kölcsönöz az, hogy talaját legnagyobbrészt finom lősz borítja, a mely tudvalevőleg kitünő termőtalaj. Fölismerték ezt már az ősnépek is, mert Vácz és környéke állandóan lakott hely volt. Jelentőségét földrajzi fekvése adta meg, de ugyanez vonta meg a korlátot is továbbfejlődésének útjában. Az ország kellős közepén, a Duna kanyarulatánál - a legtermészetesebb közlekedési vonal középpontján - a Keletet a Nyugattal összekötő vasuti fővonal közepén fekszik és látszat szerint az a rendeltetése, hogy világforgalmi góczpont legyen.
Ha egy vonalat húzunk - mondja Kohl, a kiváló földrajzi író - az Adriai tenger éjszaki végéről éjszakkeleti irányban az orosz és magyar pusztákat elválasztó kárpáti iszthmusz felé s egyet a Dunának dévény-pozsonyi kapujától délkeletre moldva-orsovai kapuja felé, akkor a két vonallal megjelöljük a főtengelyeket, a melyeken a magyar medenczének egész történelme mozgott. A Duna váczi hajlatának csúcsa közel esik Magyarország matematikai középpontjához és itt érintkeznek a legjelentősebb ellentétek, melyeket az ország belseje mutat. Magyarország egész politikai és közlekedési történelme a Dunának ama nevezetes nagy hajlása s a középhegység tengelye körül forgott, mint kerék az agya körül. (Die geogr. Lage der Hauptstädte Europa's 249.)
498Vácz valóban hatalmas versenytársa volt Pestnek és Budának. I. Géza és Szent László királyok szerették volna az ország fővárosává is tenni, mégsem lett soha az ország középpontja. Ennek az oka épen földrajzi fekvésében rejlik. Az országot átszelő közlekedő vonalak, melyek a keleti és nyugati, az éjszaki és déli részeket összekapcsolják, a Duna kanyarulatánál találkoznak és itt metszik egymást. Az éjszaknyugatról délkeletre menő út azonban nagy kerülőt tesz, ha Váczon szeli át a Dunát, mert a közbeeső Szentendre-sziget útját állja. Váczot a középkorban a rév tette fontos várossá. Nagy baja volt a város fejlődésének az a körülmény is, hogy nincsen szabad tere, a mely egy nagy város terjeszkedéséhez feltétlenül szükséges. A váczi hegyek emelkedése már a Duna partján kezdődik és a város fejlődését meggátolja. Ez az oka, hogy a város alakja hosszú, keskeny szalag. Vácz általában mindíg elég nagy város volt és hadászatilag is nagy jelentőségre emelkedett.
Természeti viszonyok.
A város területét minden oldalról természetes határ veszi körül. Éjszaki része Nógrád vármegyével szomszédos. Éghajlati viszonyai kedvezők. A környező hegyekből azonban gazdag, üde levegőt hoz le szüntelen a nyugati szél, a miért a hőmérséklet három fokkal állandóan alacsonyabb, mint a fővárosban. E hőfok-különbözet annak a jele, hogy levegője sűrűbb és ruganyosabb. Jóllehet Vácz nem emelkedik felül a vele egyenrangú vidéki városok kisvárosias jellegén, mégis kedvező benyomást gyakorol az idegenre. Közvilágítása villammal történik. A villamos telep a város tulajdona, üzemét azonban a Ganz-féle részvénytársaság tartja bérleti kezelésben. Szép rakodópartja versenyre kelhet akármelyik dunamenti várossal. A külvárosok egyes részlete egészen falusias szinezetű. Az itt honoló néma csend a természet szépségének miliőjén kellemesen hat a főváros nyüzsgő sokaságának idegbontó zaja után. A város területe a hozzátartozó Alsópencz és Sügyi pusztákkal 10,513 kat. hold. Ebből 1760 kat. hold van szőlővel beültetve. Útakra, vizekre, temetőkre és befásított területekre 1836 kat. hold esik. Szántóföldje nem sok. Legelője aránylag kevés, ennek is a legnagyobb része homokos. Vácz vidékét geológiai szempontból most veszi föl a múzeum-egyesület kérelmére Horváth Károly dr. tanár.
A Naszály keleti oldalán gazdag kőbánya van. Tulajdonosa, a püspöki uradalom, az üzemet mindig bérlőkre bízta. Az innét fejtett homokkőből alapozták a budapesti lánczhídat is. Az új bérlő, a Löwinger Testvérek czég, néhány év előtt tervszerű üzembe vette és évenként 1000 köbmétert termel ebből a hídépítés czéljára nagyon alkalmas homokkőből, egy újabban föltárt bányából pedig 500 köbméter finom sárga márványt hoz üzleti forgalomba. A völgyekben kékesszürke, igen csillámos és homokos márga fordul elő.
A város kialakulása.
Vácz az egykorú okiratokban és följegyzésekben mindíg civitas néven szerepel, később Nógrád varmegye oppidumai között találjuk felsorolva, de mint posessióról, sohasem történik róla megemlékezés. I. Ulászló király 1440-ben kelt egyik adománylevele mégis azt bizonyítja, hogy magánosok birtokában is volt. Az Orsz. Levéltárban a Neoregestrata Acta 1665. csomójának 68. iratából azt olvassuk, hogy Némai Jakab fiát, Kolos Jeromost, hűtlensége miatt a király megfosztja Vácz birtokától és a várost Saápi János fiának, Harcsa (Harcha) Pálnak adományozza, mert ez férfiasan küzdött Győr várának visszafoglalásakor és tevékeny része volt Czillei Ulrik gróf elfogatásában. Noha az Árpádházbeli királyok sokféle szabadalommal és kiváltsággal ruházták föl a város lakosait, a város maga mégis mindenkor jobbágyváros volt. Földesúri jogot eleinte kizáróan a püspök gyakorolt fölötte. Ezt a jogát azonban később a káptalannal osztotta meg. Azokat a jogokat és szabadalmakat, melyeket a város lakosai a királyoktól kaptak, Vácz püspökei mindíg megerősítették vagy megújították, úgy hogy a város inkább pártfogóját, mint földesurát tisztelte püspökeiben. Althann Károly gróf püspöksége idejében a város oly felosztást nyert, hogy egynyolczad részét a káptalan bírja, hétnyolczadát pedig a püspök. Mind a két városnak tulajdon bírája és tanácsa volt. Hivatalos elnevezése Püspök-Vácz és Káptalan-Vácz város volt. Az ikervárosok 1859 február havában egyesültek.
Belső beosztás.
Közigazgatásilag a város egységes, csakis a kézbesítéseket teljesítő negyedmesterek szerint oszlik négy részre. A községi képviselőválasztásnál három kerületre oszlik (Alsóváros, Középváros és Felsőváros). A katholikus plebániák területe is két részre (Alsóvárosra és Felsővárosra) osztja a várost. A még manapság is szokásos külvárosok szerint való felosztás (Kisvácz, Tabán, Krakkó, 499Luxenburg, Burgundia, Kukuricza-város) inkább történeti emlékű, az Alsó- és Felső-Czigányváros elnevezés pedig csak etnografiai értékű. Alakját tekintve, Vácz a soros községek közé tartozik, vagyis egy hosszabb utcza mentén sorakoznak a házak jobbról és balról. Az egész várost hosszában átszelő főutcza volt az összes utczák történeti kifejlődésének tengelye. Vácz legrégibb házai mind a főúton vannak. Ez az egyutczás típus a XVII. és XVIII. századbeli Vácz térképein is kivehető. A lakosság szaporodtával, mivel már úgyis hosszú volt a város, kezdtek keresztben építkezni és így keletkeztek a kis zugok, keskeny utczák és szabálytalan közök, a melyek élénken tarkítják Vácz helyszínrajzát. A főczél persze mindíg az volt, hogy minél közelebb legyenek a Dunához. Ez az oka, hogy olyan sűrűen, szinte egymás hátán vannak a házak a Dunaparton, a Tabánban és a Burgundiában egyaránt.
A város leirása.
Az utczák egyébként rendezettek. A forgalmasabbak szélesek, a somosújfalusi bazaltbányából szerzett koczkakövekkel vannak kirakva és fákkal szegélyezve. Az építkezés modora a város belső részén egészen városias. A Konstantin-tér és Székesegyház-tér házai jórészt emeletesek. A mellékutczákon leginkább földszintes házakat találunk. Ezek túlnyomóan cseréppel vannak fedve. Csak a városvégeken akad itt-ott egy-egy zsindelyes és szalmafödeles ház. A lakóházak száma a város belső területén 1676, a külső területen 219, összesen 1895. - A házak szaporodása nincs arányban a lakosság gyarapodásával. Budapestről is sokan telepednek ki Váczra, ezért állandó a lakáshiány.
Konstantin-tér.
Akár vasúttal, akár gőzhajóval érkezünk Váczra, néhány percz alatt a városban vagyunk. A város közepe a főtér, melyet a fejedelmi bőkezűséggel tett alapítványairól híres Schuster Konstantin püspök nevéről Konstantin-térnek hívnak. A tágas teret a széles főút alkotja a belé nyíló Széchenyi- és Káptalan-utczákkal. A városi élet középpontja ez. Az üzleti forgalom itt nyer lebonyolítást, itt tartják a hetivásárokat és itt van a legtöbb előkelő üzlet. A tér közepén a városháza előtt - rostélylyal körülvett - kicsi virágos kert áll. Ebben fogják fölállítani Konstantin püspök szobrát.
Városháza.
A városháza épülete minden külső díszt nélkülöz. A Konstantin-téri homlokzata előugrásán (resalitján) szoborcsoportozat van. A középső kőszobor az igazság istenét ábrázolja. Balkezében serpenyőt, jobbjában pallost tart, szeme bekötve. Mellette két alak fekszik, a jobboldali a magyar czímert, a balfelőli pedig Migazzi püspöknek, a város akkori földesurának czímerpajzsát tartja kezében. A párkánymezőn a város relief czímere látható: a Szűz Mária képe, két oldalról liliomokkal környezett holdüregben, baljában jogart, ölében a gyermek-Jézust tartva. A nyitott erkély művészi kivitelű, barokk izlésben készült vasrácsozattal van ellátva. A hatalmas póznán városi ünnepeken: a váczi csata évfordulóján, márczius idusán, Rókus és Mária névnapján, a város színeit jelentő vörös-kék zászló lobog. A városháza építését még Althann M. Frigyes püspök kezdte meg 1735-ben, befejezése azonban Mária Terézia látogatásának emlékéhez fűződik. Néhány év előtt nagy költséggel, de szerencsétlen kézzel az Esterházy-utczai szárnynyal bővítették.
Irgalmasok társháza.
Tőszomszédságában találjuk az irgalmasrendiek társházát. Azelőtt papnevelő volt. A humánus szerzetet Migazzi telepítette Váczra 1763-ban. Mai házukban 1780-ban helyezkedtek el, a kápolnát is ekkor építették. Itt van a rend gyógyszertára és kórháza.
Siketnéma intézet.
Szemben áll vele a siketnémák intézetének kétemeletes háza. Eredetileg püspöki rezidenczia volt, benne szállott meg Mária Terézia is, a mikor 1766-ban a várost meglátogatta. Homlokzatán ez a felírat olvasható: Fovendis Instituendisque Surdomutis, Franciscus Imp. Aug. et Rex Apostolicus. A kapu alatt a falban márványtáblák hirdetik az alapítók emlékét. Az udvaron I. Ferencz király márványszobra áll, Vaszari siketnéma szobrász műve. A hazai siketnémaoktatás alapját Jólészi Cháczár András vetette meg 1799-ben. A váczi intézet 1802-ben nyílt meg. Nem csupán beszélni, írni és olvasni, hanem kézügyesítő gyakorlatokat is tanulnak itt a növendékek, úgy hogy a mikor az intézettől megválnak, a társadalom hasznos polgárokat nyer bennök. Az évszázados intézet berendezése mintául szolgálhat és a tanítás módja oly czélszerű, hogy a külföldi szakférfiak figyelmét is fölkeltette. Közel egy évszázadon át kizárólag a váczi intézet teljesítette hazánkban a siketnéma-oktatást. A decentralizálás munkája az utólsó évtizedben történt, de a váczi intézet régi tekintélyével ma 500is a vezető szerepet játsza. 1902-ben, az intézet fennállásának századik évében, a kerti részen új palotát emeltek. Tágas termek és világos helyiségek állanak ebben a tanítás czéljára. Említésre méltó az épületben a Cházár András-féle, mintegy 5000 kötetet magában foglaló könyvtár, melyet a százados jubileum idején ajándékozott az intézetnek a rozsnyai evangélikus főesperesség. Az egész intézetet az igazgatótól megállapított időben a közönség megtekintheti.
A siketnéma-intézet mellett, szintén önállóan áll a barokk-stilben épült nagy préposti palota. Ebben az épületben kezdte meg működését három beteggel 1850-ben az országos hírű Schwartzer-féle elmegyógyító intézet.
Fegyintézet.
A Konstantin-térnek ez a része már a főutczába nyúlik és a Középvárosi-főút nevét veszi föl. Ezen a széles úton folytatva sétánkat, a város legnagyobb lakóházához, a kir. fegyintézethez jutunk. Az óriási épületnek főutcza felőli kis részére csak befalazott kapukat és vasrácsos emeleti ablakokat látunk, a Dunára menet két emeletesre magasodik és folyton füstölgő kéménye miatt hatalmas gyár benyomását teszi. A várszerű épület mellett az egymástól rövid távolságban fölállított faköpönyegek között fegyveres őrök sétálnak. Kisvácz felé néző oldalát szépen rendezett árnyas kert határolja. Belül valóságos labirintus, udvaraival és folyosóival. Egész kis város. Van benne egy anglikán csúcsíves kápolna, iskola, kórház, több óriási munkaterem és raktárhelyiség. Meglepő az itt uralkodó rend és tisztaság. Az épületet Migazzi 1777-ben a Terezianumnak nevezett és Bécsbe áthelyezett nemes ifjak nevelő-intézete részére emelte. Ezért hívja a nép még ma is konviktusnak. 1808-tól a Ludovika Akadémia volt benne elhelyezve és a mikor ezt 1825-ben az ez évi XVII. t.-cz. rendelkezésére Pestre helyezték át, gróf Nádasdy püspök vásárolta meg és 1836-ban az ekkor tartott országgyűlésen az alapítandó tébolyda czéljaira ajánlotta föl. De az elmebajosok intézetét Budán állították föl s az épület sokáig gazdátlanul maradt. Végre 1855-ben az osztrák igazságügyi kormány kezébe került. Ez letartóztató intézetté alakította. Ez idő szerint a 2 évtől 15 évig terjedő fegyházbüntetésre itélteket tartják itt fogva. Számuk 800-1000 között váltakozik. A fegyenczek büntetésük egyharmad részének (három évnél hosszabb elitélés esetén egy év) kitöltése után kerülnek csak a közös munkásterembe, hol különböző ipari foglalkozást űznek. Az igazgatóság, a kisipar elnyomásának kerülésével, megbízható czégek útján, a gyártmányoknak lehetőleg külföldön biztosít kelendőséget.
A nem aljas okból eredő bűnök (párbaj és politikai vétségek) megtorlására szolgál az államfogház, melynek épülete a közvetítő intézettel függ össze. Bejárója a Horváth Mihály-utcza dunamenti részén van. - Azokat, a kik büntetésük kétharmad részét, vagy az élethosszig elitéltek büntetésük tíz évét már kitöltötték, hogyha reményt nyujtanak a javulásra, a közvetítő intézetbe szállíttatják. Ezt az épületet a fegyház közelében a Kőkapuval szemben találjuk. Az ebben letartóztatottak enyhébb bánásmódban részesülnek és külső munkát teljesítenek.
Kőkapu.
Az egykori Kisváczot a Kőkapu választotta el a várostól. Mária Terézia látogatásakor Kisvácz még Nógrád vármegye területéhez tartozott és a város határa ezen a ponton kezdődött. Azért állítatta Migazzi erre a helyre a diadalkaput fejedelmi vendégei tiszteletére. A kőből és téglából empire-stílusban épült kapu tervét Caneval udvari építész készítette. Méretei a következők: Magassága 20 méter, szélessége 12 és vastagsága 4 méter, az ív nyílása 10 méter magas és 5 méter széles. A magaslat oldalain csőrükben virágfűzért tartó sasok ülnek, a homloklapokon pedig az uralkodóház tagjainak körbezárt domborművű képei között felíratos márványtáblák vannak elhelyezve. A Kisvácz felé eső oldalon Mária Terézia és Ferencz császár mellképe, a város felé: jobboldalon II. József és Lipót főherczeg közös körbefoglalt képe látható. A főherczegek képei között elhelyezett márványtáblába nagy betűkkel ez a két szó van bevésve:
AETERNAE DOMVI
(az örök háznak).
Csodálatos találkozása a véletlennek, hogy egy évre a kapu felállítása után, épen azon a napon, (1795 augusztus 18-án) a mikor Ferencz császár Innsbruckban meghal, a váczi kőkapu falába illesztett medaillonját a mennykő leüti. Ugyanezen a napon történt Bécsben, hogy a Szent István-templomban miséző Migazzi fejére esett az oltár nagy feszülete.
Kisvácz.
A Kőkapun túl falun érezzük magunkat. Az egyenesen haladó széles utczák akácz- és gyümölcsfákkal vannak beültetve. Különösen sok az eperfa, ezeket Migazzi ültette, hogy a selyemtenyésztést meghonosítsa. A kicsi, de tiszta házak 501nincsenek egymással összefüggő lánczolatban, nem alkotnak zárt házsorokat, mert a beltelek felé vannak építve, úgy hogy a kapufal az összekötő kapocs közöttük. A sajátságos dialektusáról híres Kisvácznak érdekes a története. Kolonich Zsigmond püspök 1716-ban a református vallást követőket a városból kitiltotta. Ezek a városon kívül telepedtek le és új községet alapítottak. Ennek az élén a várostól független bíró állott. A lakosság szaporodtával a telep és a város között levő részt házakkal építették be, úgyhogy a két helység összeért. A Nógrád vármegyéhez tartozó Kisvácz csak 1769-ben veszítette el közigazgatási önállóságát. Ekkor kebelezték Pest vármegyébe és egyesítették Váczczal.
A Kőkapu közelében áll az a ház, a melyben a polgári életben az Aszakovics nevet viselő Füredy Mihály, a Nemzeti Színház híres énekese élt és mint kovácslegény dolgozott. Ha egyenes irányban folytatjuk sétánkat, csakhamar föltünik a református templom csillagos tornya, de még jó messzire kell mennünk, hogy eljussunk oda. A paplak mellett elhúzódó nagyon szűk Takács Ádám-utczán át jutunk az iskolaépülethez és a mellette egymagában álló templomhoz, mely 1785-ben épült. A Duna felé eső térségről pompás kilátás kinálkozik.
Városvége.
Tovább haladva, néhány percz alatt a város végére jutunk. Apró kalibák állanak itt, tarka összevisszaságban. Czigányok lakják. Mindenütt a Duna mentén sétálva, csakhamar elérjük a hires fekvésű Buki-szigetet. Útunkat éjszaki irányban folytatva, elragadó panorámát nyujtó tetőre jutunk. A magában álló domb kettős körsánczának kivehető alakja elárulja az egykori vár helyét. A Duna partján a Gombkötő-sziget irányában emelkedő halom egész fennsíkja sánczczal van körülvéve. A vár lakói ezekkel az erődítésekkel védték telepüket a vadállatok és ellenséges néptörzsek támadásai ellen. A vár egyik sánczszögletében 1881-ben a felső vékony fekete földréteg alatt hamuval kevert, égetett agyagra akadtak. Ebben szétszórtan edények, őrlőkövek, orsógombok, kő- és csonteszközök, agyagkúpok és állati csontok fordultak elő. A halomnak Duna felé eső lejtős oldalán lehetett a temető, mert itt sok hamvvedret találtak. A 151 darab tárgyat a városi múzeum őrzi. 1865-ben egy bécsi régészeti társaság is rendezett itt ásatásokat és mintha a saját területén lett volna, jelentést sem tett erről senkinek, a lelt tárgyakat pedig magával vitte Bécsbe. A parasztok is gyakran fúrnak gödröket és kutatnak kincsek után. A halom, melyet a nép ma is Vártetőnek nevez, a kisváczi telkesgazdák tulajdona. Az ő szűkkeblűségükön múlik, hogy a váczi múzeum-egyesület rendszeres ásatást nem végezhet.
Fehérek temploma.
A megtett úton visszatérve, ismét a főtérre jutunk. Csonka tornyú templom vonja magára figyelmüket. Előtte magas talapzaton a gyermek-Jézust tartó Szent József színesre festett kőszobra áll. A templom homlokzata monumentális jellegű és a fal üregébe illesztett három szobor díszíti. Úgynevezett jezsuita-barokk stílben épült és a Domokosrendi barátoké volt, a kik tudvalevően fehér szerzetesi öltönyt viseltek, emiatt nevezi a nép még ma is Fehérek templomának. Belsejének művészi ízlése tekintetében a város első temploma. A kapu fölött levő márványtáblán a templom építésére vonatkozó följegyzéseket találjuk. (1769.) A művészi oltárképek kellemes összehangzásban vannak az oltárok faragványaival és szobraival. A torony a templom hátulján emelkedik és alacsony kalap födi. 1774-ben leégett és azóta nem építették föl újra. A templom mellett, azzal mintegy összeforrva, a nyugalmazott papok modern épületét találjuk. Ezen a téren állott a Dvornikovich püspöktől 1699-ben Szent-Mihály tiszteletére épített székesegyház, melyet a XVIII. század közepén helytartótanácsi rendeletre lebontottak. A nyugalmazott papok bérháza mellett van a Kúria-szálló saroképülete. Kapualjának belső boltívéről egy a mohácsi vészt átélt faragott kő tekint reánk ezzel a fölírattal: Curia Capituli Vaciensis 1520. Két ház leszámításával az egész piaczot emeletes házak határolják. A városháza mellett menjünk az Esterházy-utczán át a Dunára. Balfelé, a szűk Görög-utczába tekintve, a görögkeletiek 1793-ban épült templomát látjuk. A palotaszerű sarki ház földszintjén van elhelyezve a váczi járás főszolgabírói hivatala.
Duna-part.
A Duna-partra érve, elragadó kép tárul szemünk elé. A széles folyam túlsó oldalán emelkedő Vértesek hegyláncza Visegrád felé húzódik s a messzeségben háttérbe kerülő jobbarti hegyekkel mintegy összetorlódva, óriási patkó-alakban zárja be a Duna szőke vizét, melyből mint valami hatalmas tóból, látszanak kiemelkedni a csipkés hegyek. Ebben a bűbájos környezetben mosolyog reánk három zöldelő sziget. Túl a Dunán, kicsiny erdőség közepette, a Pokol-csárda 502látszik. Hátterében a pilisi hegyek lánczolata déli irányban húzódik vissza s a Duna baloldala síksággá egyenesedik, csak a csörögi hegy szakítja meg utóljára a rónaságot. A Mária Terézia névre keresztelt rakodópartot 1889-ben emelték, ugyanekkor ültették be fákkal és a kőfalat díszes vasrácsozattal vették körül. A Sörház-utczára nyíló s erkélylyel bíró sarki házban született Hanusz István, a jeles természetrajzi író. Fölfelé folytatva sétánkat, egy magtár düledező épülete szúr szemet; átellenben a püspöki kert egy pavillonnal koronázott kilátást adó bástyája áll. Ettől kezdődően az alacsony kőfallal és vasrácscsal elkerített díszkert határolja a Petróczy-utczát.
Székesegyház.
Egyszerre csak egy merész ívű kupola szökken föl előttünk, majd oszlopok alakja tünik elő, végül óriási kőpillérek meredeznek felénk: előttünk áll a nagytemplom impozáns alakja. A hatalmas épülettel szemben áll a barokk-stílű püspöki rezidenczia, balról a kegyesrendiek terjedelmes épülete, jobbról a középvárosi elemi iskola és papnevelő-intézet, az ezek határolta nagy teret pedig csinos park tölti be. A parkon áthaladva, egymással szemben Szűz Mária és Szent József arany-leples szobrát találjuk. Rendesen a római Szent Péter-templomhoz hasonlított olasz renaissance ízlésben, de a XVIII. század második felében uralkodott klassziczizáló stílusnak erős hatása alatt épült székesegyház építését gróf Esterházy Károly 1760-ban kezdette meg. Mikor két év múlva egri püspök lett, gróf Migazzi Kristóf folytatta a megkezdett munkát és 1777-ben fedezte be. Az alaprajzot Caneval (vagy Ganneval) franczia születésű bécsi udvari építész készítette, de a munkálatokat Oswald Gáspár iglaui (Csehország) születésű piarista fráter vezette. A templom külső hossza 76 méter, szélessége 32, magassága pedig (aljától a kereszt csúcsáig számítva) 68 méter. A föléje boruló kupola 42 méter magas, belső átmérője 19 méter. A fölötte emelkedő laternának nyolcz ablaka van s e fölött még egy kisebb kupola emelkedik, melynek rézfödelén két méter átmérőjű rézgömb áll s ezen hat méter magas rézkereszt.
A jobb és balszárnyon 40 méter magasságú, ballustrade-dal koronázott tornyok emelkednek és közrefogják az előcsarnokot, melyet 12, csekély entarsissal bíró, kettős sorban álló korinthuszi oszlop tart. A fölöttük nyugvó homlokzaton hat kőszobor díszeleg. A Boldogságos Szűz, József, Péter, Pál, János és Jakab szentek szobrai ezek. Mögöttük oszlopos párkány emelkedik. Alattuk a homloklapon nagy aranyozott betűkkel ez a fölírás olvasható: D. O. M. - IN. HONOREM. ASSVMTAE. IN. COELVM. VIRGINIS. - ET. S. MICHAELIS. ARCHANGELI. Az oszlopcsarnok kilencz lépcsőtől alkotott krepidomán áll és nagy kőlapokkal van kirakva. Az ajtók fölött csinos féldomborművek vannak elhelyezve, a melyek az evangéliumból vett jeleneteket és Migazzi czímerét ábrázolják. A kapu fölött ez a fölírat olvasható: Christoph. Card. A. Migazzi hauc faciem et Ecclesiam a fundo erext. - Inceptum MDCCLXIII. - Perfectum MDCCLXXVII. Belseje, mely 61 m. hosszú és 27 m. széles, bár egyszerű, mégis meglepi a belépőt arányaival, magasságával s a kupola művészi freskóival. A kupola falfestménye, Maulpertsch Antal Ferencz bécsi festő művészi alkotása, mely a szentháromság és a szentek dicsőségét ábrázolja. A pendentifeken a négy evangelista alakja látható. Ezeket is Maulpertsch festette. A kékes színű főoltár 30 méter magas. A tetején arany kereszt ragyog, alatta pedig ezek a szavak olvashatók: Deo servatori sacrum. A. MDCCLXXIV. Krisztust a keresztfán ábrázoló oltárkép Schmidt János Márton kremsi festő műve. Alatta Maulpertsch falfestménye van: Mária látogatása Erzsébetnél. Ez Migazzi művészi ízlését nem elégítette ki, azért takartatta el a Schmidt által festett Kálvária-képpel. A négy mellékoltár vörös márványból van vésve. Szintén Schmidt munkája a főbejárat jobb és bal oldalán látható két oltárkép, melyek egyike Nepomuki Szent Jánost, másika pedig Szent Miklóst ábrázolja. Az oldalajtók mellett levő oltárok képei Szűz Mária mennybemenetelét és Szent Mihály főangyalt ábrázolják. Az oltárképeken a festék összerepedezett, megbarnult. Mikor Kazinczy Ferencz 1831-ben Váczon járt, ezt a följegyzést írta naplójába: "Egy figyelmet keltő képe sincs, elbarnulva állanak az elsőn kezdve az utólsóig, barnák már a festéskor is. Mindet ki kellene hányni." E szigorú kritika hatása alatt a templom belsejének átalakítását czélzó legutóbbi munkálatoknál szobrokat állítottak elébük.
A gyóntatószékek előtt újabban fölállított üvegburkolatok jelentékeny területet foglalnak el a mellékoltárok elől. A kart négy pár barokizált dóri oszlop tartja. A régebbi orgona a feloszlatott Pálosok márianosztrai (Hont vármegye) 505templomából került ide; helyette gróf Csáky Károly Emánuel jelenlegi püspök készítetett hatalmas, 75 változatú orgonát 1904-ben. A kupolát tartó négy pilléren a templom felépülte után meghalt s kriptájában nyugvó három püspök és a templomot építő Migazzi mellképe és vörösmárvány-emléktábla van befalazva. Közöttük Migazzié művészi értékű római mozaik-munka. A templom hajója kő- és vaskorláttal van a három lépcsővel magasabban fekvő szentélytől elkülönítve. Itt találjuk a Schuster Konstantin püspöktől fölállított díszes főpapi trónust és a kanonoki székeket. A sekrestyében őrzött Cortonai Szent Margitot és Szent Veronikát ábrázoló képek valószínűen XVIII. századbeli spanyol festők művei s Migazzi, útján kerültek a székesegyházba. Szent Január vértanu festménye állítólag Julio Romanotól, Rafael tanítványától való.
Vácz. - 1. Püspöki székház. - 2. A székesegyház. - 3. A Kőkapu.
Vácz. - 1. A hétkápolna. - 2. A barátok temploma. - 3. A r. kath. templom.
A székesegyház kincstárában az egyházi műkincsek meglepően gazdag tárházát találjuk. Alapját még Migazzi vetette meg, de elődjeitől is maradtak fenn becses dolgok, így pl. Kollonits Zsigmondtól (1709-16) egy művészi szentségmutató, gróf Forgách Pál püspöktől (1757-59.) nehéz barokk-kehely, Althann és Migazzi püspökök közös ajándéka a gróf Csáky Károly Emánuel püspöktől kiegészített s igen becses smaragdokkal ékesített szentségmutató; gróf Althann püspöktől is maradt becses főpapi ornátus. Több rendbeli misekészlet, sok aranyfonatú selyem-díszöltöny, püspöksüveg, pásztorbot, számos ereklyetartó s efféle, az isteni tisztelet czéljaira szolgáló művészi kivitelű egyházi tárgy látható ebben. Egyik érdekessége Mária Terézia casulája, melyet a nagy királynő sajátkezével hímzett. A kincstár egyéb kézimunkáját is őrzi, valamint azt az arany mellkeresztet, a melyet Migazzi a váczi látogatás emlékére kapott tőle. Gróf Csáky Károly Emánuel a jelenlegi megyés püspök kiváló gondozása következtében a kincstár egészen új alakot nyert és sokféle ajándékokkal gazdagodott. A nagyértékű misemondó ruhákat egytől-egyig megújíttatta s újabb adományozással valóban művészi példányokkal gyarapította. Az egyházmegyéből is összegyűjtötte a művészi becsű ruhákat s megfelelően renováltatta, igen szép példányok pl. a dorozsmai, szentesi, farmosi casula. A kincstárakat, püspöki engedelemmel a kincstárnok (rendszerint egyik karkáplán) mutatja meg az érdeklődőknek. A templom alatt levő sírbolt 39 méter hosszú és 28 méter széles, 12 oszlopon nyugszik és három részre van felosztva, a szerint, a mint a püspökök, kanonokok vagy magányosok temetkező helyéül szolgál. A püspökök számára fenntartott sírboltok falán az oltár mellett találjuk Báthory Miklós püspök vörös márványba vágott czímerét, mely a reneszánsz-művészetnek egyik ékesen szóló emléke.
Püspöki palota.
A székesegyházból kijövet, a kétemeletes püspöki palota tünik szemünkbe, de csak déli szárnyát látjuk és az angolkertet, a mely etruriai minta szerint készült kőívekkel van a tértől elkerítve. A 70 méter hosszú és 42 méter széles épület alapját gróf Althann Mihály Frigyes püspök rakatta le, de Migazzi építtette Majzel bécsi építész, tervei szerint, a ki 1774-ben fejezte be. Nyolcz dór oszlop tartja a Migazzi-térre eső bejárati boltozatát. A lépcsőház hat dór oszlopon nyugszik. A díszes épület kétemeletes. A püspöklakta elsőemeleti lakosztály fejedelmi fénynyel van berendezve és gróf Csáky Károly Emánuel püspök ízlését dicséri.
A rezidenczia homlokzatával szemben a püspöki könyvtár tetszetős épülete áll. A 60,000 kötetnyi könyvtár alapját Peitler Antal József püspök vetette meg a püspöki, káptalani és papnöveldei gyüjtemények egyesítésével, 1878-ban, a mikor azok befogadására külön épületet emeltetett.
A földszinten van elhelyezve a váczi Múzeum-egyesület helyisége. Három nagy szobában van itt a város tulajdonát tevő múzeum gyűjteménye. A város és vidék múltjának leletekben és képekben, érczben és kőben gazdag emlékei tárulnak itt a szemlélő elé.
Kegyesrendiek.
Mielőtt tovább folytatnánk útunkat, nézzünk be a kegyesrendiekhez, a kiket gróf Kollonich Zsigmond püspök 1714-ben telepített Váczra. A nagy épület földszintjét a hírneves főgimnázium tantermei foglalják el, az emelet főutczai részét a hazafias tanítószerzet tagjainak magánszobái, az udvari részt az újoncznövelde, a térre eső frontot pedig rajztermek, múzeumok és egyéb iskolahelyiségek foglalják el. A rendház könyvtára 16,000 kötet. Természetrajzi és fizikai tanszergyűjteményei becsesek. Régészeti múzeuma 1848-ban a rend pesti házába került. A főutczai szárnyhoz épített barokk homlokzatú templomot 1745-ben építették. Magas két tornya impozáns. A kapu fölött jobbra s balra művészi szoboralakok vannak kivájt üregekben elhelyezve. Bent hét egyszerű oltára van; 506szentségszekrényét, melyet Olaszországban tükörből készítettek, gróf Forgách Pál püspök ajándékozta.
Szentháromság.
A templom bejáratával szemben tiszti barokk-stílben épült Szentháromság-szobor emelkedik. Egyike ez e nemben az ország legszebb szoborműveinek. Azt hiszik, hogy Dunainszky Lőrincz alkotása. Alapját 1750-ben rakták le, azóta az idő vasfoga erősen megviselte. 1827-ben volt utóljára renoválva, mint a fölírat mondja: Posita 1755., Renovata 1827. Hátulsó oldalán két gyönyörű domborkép van szobrászati barokkművű keretbe (cartouches) foglalva és Szűz Máriát ábrázolja. Az egyik, a liliomos (Regina Csoeli) a volt Püspök-Vácz város, a másik, a jogaros, (Patrona Hungariae) az egykori Káptalan-Vácz város czímere. E téren van a halpiacz, mely a pénteki hetivásárok alkalmával mozgalmas képet nyujt.
Kossuth-tér.
A sörház-utczai kiugró sarokházban született Argenti Döme, a hírneves orvosdoktor. A Piarista-utczán át kis térre jutunk. A város díszpolgára tiszteletére Kossuth-térnek nevezték el. A befásított térség-közepén Szűz Mária szobra áll. Története Mária Terézia látogatásával függ össze. Azelőtt a Főutczának a városház és siketnéma intézet között elterülő részén állott. Migazzi püspök ajándékából a Káptalan-város helyezte ide. A valamikor híres Csillag-vendéglő hátulsó része helyén a kegyes alapítványok pénztárának díszes új épülete áll. Falába illesztve boldog Vácz remete szobra látható, a legendai szarvas alakjával. Szemben vele a kispréposti épületet találjuk. Oswald piarista fráter emelte. Barokk kapuhomlokzata figyelmet érdemel. Sajnálatos, hogy nincs megtisztítva a vakolattól.
Kath. iskolák.
A Székesegyház-tér hátulsó részén mindenütt kanonoki házakat találunk. Az egyik, a Lauchas-alapítványi ház helyére gróf Csáky Károly Emánuel a kath. leányiskola díszes épületét állította és kegyelmes emlékként édes anyja nevével jelölte meg. Ha a Gasparik-utczán végigmegyünk, annak végében, a Szent Miklós-téren magában álló emeletes épületet találunk. Ez is katholikus iskola. Csávolszky József kanonok kezdeményezésére épült. Három évtized előtt itt az ú. n. rossz templom állott, melyet az alsóvárosi hívek használatára ideiglenesen építettek akkor, mikor a Konstantin-téren állott régi székesegyházat lebontották. Húsz évig volt használatban, a míg a mai Nagytemplom fölépült. Ekkor magtárnak alakították át, végre 1886-ban köveiből a mostani épületet emelték. Az oldalán álló Szent István-szobrot Migazzi lebontott hídjáról hozták ide.
Ferencziek temploma.
Az Iskola-utczán át a Géza király-térre jutunk. A téren több kőszobor áll, körülöttük gesztenyefák. Ezek mellett elhaladva, a Ferencziek templomához jutunk. A magas homlokzatba vájt üregekben szentek szobrai vannak elhelyezve. Kívülről is, belülről is jó benyomást gyakorol a szemlélőre. Az oltárokon és falakon sok a kép és szobor, czikornyás a díszítés, dús az aranyozás és élénk a színezés. Alkalmas arra, hogy a hívő lélekben áhítatot keltsen, bárha művészi szempontból kifogás alá vehető. A templommal összefügg a terjedelmes kolostor. Vastag falak, nehéz bolthajtások tartják a nagy épületet. A szerzetesek 33 kis czellájába három folyosó visz. Egyik szárnya kétemeletes, a rend noviciatusa számára építették. Ebben a rengeteg házban ma már csak két tagja él a kihaló szerzetnek. A monda szerint ezen a helyen állott Géza király temploma, melyet a mogyoródi csata napján tett fogadalma értelmében állított a Boldogságos Szűz tiszteletére. Az kétségen felül áll, hogy ezen a helyen állott Vácz hajdani várának székesegyháza, a melyet Báthory Miklós püspök épített. Mikor ugyanis gróf Althann M. Frigyes 1719-ben behozta a Ferencz-rendieket és gróf Koháry István számukra a kolostort és templomot építtette, az alapmunkálatoknál fölfedezték Báthory püspök sírjának márványfödelét, a melyből a szerzetesek a refektóriumban látható fejmosó-medenczét készítették. Ugyancsak az ebédlőben látható a most említett Kohárynak, a ki Lipót rendületlen híve volt és az időben kiváló költő, latin emléksorokkal ellátott arczképe. A rend könyvára több ezer kötetet, közötte sok becses ősnyomtatványt tartalmaz. A magasan fekvő kertből gyönyörű kilátás nyílik a városra és a Duna kanyarulatára. Az udvar óriási terjedelme a rend posztógyárának emlékét őrzi. Nem csupán a magyarországi, hanem a bosnyák tartomány tagjai részére is itt gyártották az öltözék anyagát.
A régi Vácz várfalának omladékai még ma is megláthatók a barátokkal szomszédos ház udvarában. Távolabb a 6. honvédhuszárezred kétemeletes palotája vonja magára figyelmünket. Tovább haladva, az utcza másik oldalán az alsóvárosi elemi iskola tornyos épületét pillantjuk meg, szemben vele a Fűz-utcza visz a Dunára. Sarki háza falába kőtábla van beillesztve s az 1838. évi 507pusztító árvíz magasságát mutatja. Egy kis kőhídon át jobbra visz a már kövezetlen országút Budapest és Gödöllő felé.
A vám sorompóján túl feltünik a barokk stílben épült csonkaszentes híd, a mely alatt a Gombás patak folydogál. A hídat 1753-ban építették, 1759-ben pedig Szent Kamilló, Borbála, Nepomuki Szent János, Péter és Pál, Veránc és Judás szobraival díszítették. E hídhoz fűződik vitéz honvédeink egyik legszebb győzelmének emléke. 1849 április 10-én Földváry Károly, a váczi hős, a vörössipkások élén, zászlóval kezében, kartácszápor között vette be a hídat. Két lovat lőttek ki alóla, 14 golyó fúrta át köpenyegét, de ő maga sértetlen maradt. Az ellenség vezére, Götz Keresztély császári tábornok azonban ott lelte halálát. A híd szobrai ekkor rongálódtak meg.
A hídon átlépve a nemzeti lövöldözőház bejárata előtt állunk. A kerítés falába illesztett kőtábla fölirata szerint 1836-ban szervezték. De 1793-ban már működött. A Splényi püspöktől ajándékozott nagykiterjedésű kert közepén áll.
Alsóvárosi temető.
A szórakozás e víg tanyáját keskeny dűlőút választja el a halál birodalmától. Az alsóvárosi temető díszes sírkövekkel jelölt és kegyeletes kéz ápolta virágos hantjai alatt sok érdemes férfiú pihen. Igy Karcsú Antal Arzén, a város történetírója, Ulrich Károly kiváló zeneműíró, Drágfy Sándor országgyűlési képviselő, a takarékpénztár alapítója, Hamernyik János a Magyar Tudományos Akadémia egyik legnagyobb alapítványtevője, Rákosi János, a magyar közélet és irodalom terén nagynevű Rákosi Jenő és Viktor édesatyja stb. A névtelen hősök közös nyugvóhelye fölött szerény homokkő-obeliszk áll, rajta e fölírás: Honvédek. - MDCCCXLIX. Az elesett Götz tábornok is itt van eltemetve.
Honvédemlék.
A temető virágos kertje és a Hétkápolna árnyas fasora között az országút mentén magában álló domb tetején díszes vasszobor áll. A váczi csatákban elesett honvédek emléke ez, melyet nyomban az elnyomás után állított a város kegyeletes közönsége. A szabályos négyszögalakú domb mesterségesen van fölhányva. Keleti oldaláról kőlépcsők visznek föl reá. A díszes vasrácscsal körülvett piramis lépcsőszerű talapzaton nyugszik és négy méter magas. Csúcspontján ágyúgolyó lángol. Felső oldallapjait a magyar czímer díszíti, alább ágyúgolyó és koszorúk fogják körül, alattuk fehér táblákon a következő felíratokat olvashatjuk:
I.
Vándor megállj! tekints szét e mezőn,
HONVÉDEINK itt küzdtek a jogért!
S itt nyugszanak, kik vért és életet
Áldoztak a honért!
II.
Ha zsarnok lába nyomja e hazát,
Ne csüggedj el, hisz ŐK csak nyugszanak.
Széttörni békót, szolgalánczokat
Fölkelnek újra ŐK, a - hősfiak!
III.
Ha a szabadság napját élvezed,
Álld érte Istent s e szent hamvakat;
HONVÉDEINK véréből nőtt e fa,
Mely vész a viharban nyugtot ad.
IV.
MDCCCXLIX.
Április X.
Július XV. & XVII.
Ez utólsó napon évenként összegyűl a város hazafias közönsége a Honvéd-emlék körül, hogy lerója hálája adóját a Vácz védelmében elesett hősök iránt. A város hivatalos ünnepet ül. Az Alsóváros kanonokplebánosa gyászmisét mond a Hétkápolnánál, mely után a hatóság küldötteinek vezetésével a Honvéd-emlékhez vonul a közönség. Eléneklik a Szózatot és a Himnuszt, az erre fölkért szónok ünnepi beszédet mond s az emlékművet megkoszorúzzák.
Hétkápolna.
A honvédemlék közelében erdős dombháton csinos kápolna alakja tünik fel. Évszázados faóriásokkal szegett sétaút visz hozzá, az ú. n. hét szenvedési állomás hét kis kápolnája mellett. Ettől a hét kápolnától vette a nevét is. Helyéhez monda fűződik. A krónikások szerint a kápolna helyén rengeteg erdőség volt és szentéletű remete lakta. Vat, Vath vagy Vácznak hívták. Géza 1072-ben itt pihentette meg az Ottó morva hadaival egyesült seregét, hogy előkészítse a Salamon ellen vezetendő döntő ütközetre. A remete győzelmet és trónrajutást jósolt neki s miközben hadseregének csatarendbe állításán tanácskozott, öcscse László angyalt látott megjelenni, a ki Géza fejére koronát illesztett. Géza erre fogadalmat tett, hogy ha győzni fog, a Boldogságos Szűz tiszteletére díszes templomot épít. A mogyoródi diadalmas csata után egy évre Lászlóval együtt 508Váczra jött, hogy az építendő egyháznak alkalmas helyet keressen. Ugyanazon a helyen, hol egy év előtt az angyal koronát tett fejére, tüzes agancscsal ékesített szarvas törtetett elé. Üldözőbe vették és egészen a Dunapartig mentek utána. Itt egy sziklacsúcson hirtelen megállt, s noha a király és kisérete rányilaztak, nem mozdult helyéről, mikor pedig egészen közelébe jutottak, a Dunába ugrott és eltünt. Mindezek emlékére a hűvös forrás mellett lévő halmon Géza, Szent Péter tiszteletére kápolnát emelt, míg a fogadalmi templomot azon a helyen építette meg, a hol most a Ferencz-rendiek temploma áll.
A most fönnálló kápolnát Althann Mihály Frigyes püspök idejében kezdték építeni 1718-ban, de Migazzi fejezte be 1780-ban. Oltárképét Kámánházy László püspök szentelte föl 1815-ben, a Szent Szűz nevének tiszteletére s csak ez idő óta búcsújáró hely. 1770 óta prépostsággal van összekötve, 1808-ban pedig Károly Ambrus főherczeg váczi püspök egyesítette a felsővárosi plebániával. A kápolna főérdekessége a főoltáron elhelyezett csodatevő Mária-kép, melyet e nemben hazánk egyik legrégibb képének tartanak. A kép a máriavölgyi kegyszobor másolata, melyet egy szegény asztalosmester hálából helyezett egykor az általa gallyakból és lombokból készített kápolnába. A vörösfenyő-deszkára húzott kegykép a gyermek-Jézust balkarján tartó Szűz Máriát ábrázolja. Mindkettőjök fejét drága kövekkel kirakott aranykorona diszíti, ruházatuk pedig ezüstfonalakkal áttört selyem. A kápolna és sekrestye oldalai tele vannak aggatva szív, szem, láb, kar és más alakot feltüntető ezüst vagy viaszból készült apró tárgygyal. A lelki bajokból (szív) vagy különböző testi (szem, láb, kar) betegségükből felgyógyultak ajánlották föl ezeket a Boldogságos Szűznek.
A kápolna lábánál malomkő alatt üde forrás kristályos vize bugyog, melynek gyógyító erőt tulajdonítanak. Különösen szembetegség ellen használják. Néhány lépésnyire ettől faköpönyeggel körülvett forrás vize csörgedez. Ez a város legjobb ivóvize. A néphit ama tulajdonsággal ruházta föl, hogy a ki iszik belőle, annak a szíve visszavágyik Váczra.
Városliget.
A források mellett elhaladva, jól gondozott gyalogúton jutunk a városligetbe. Az egykor mocsaras árterületet az emberi kéz szorgos munkája valóságos paradicsommá tette. A labirintus-szerűen alkotott ösvényeket árnyatadó lombsátrak fonják körül. Egészen a Dunapartig húzódnak, hol a Szépkilátás (Belle vue) pontján remek panorámában gyönyörködhetünk. A liget többi sétaútja szépen ápolt virágos ágyak mellett visz el a Derecskei tóhoz. Tél idején mozgalmas itt az élet, mert itt van a jégpálya. A tó partján áll a korcsolyázó-egyesület 1887-ben épült csinos csarnoka.
Ha a tó mellett kanyargó úton megyünk ki, akkor a lövőházi hídhoz jutunk. A vámház mellett jobb felé irányítva lépteinket, az erre húzódó Zöldfa-utczán át a Malom-utcza püspök-uradalmi házában találjuk az ú. n. Isten-malmot, melynek épülete romban áll. Itt van a szája annak a hatalmas vízműnek, a mely török világban ivóvízzel látta el a várost. Távolabb magában álló hegyet pillantunk meg. Innét tekintve, óriási gúlának tünik föl a Csörög-hegy, melyen 1849-ben az oroszok hadállása volt.
*
Vácz őskora.
Magyarország legősibb lakosai valamennyien a vizek mentén laktak és így jogos a föltevés, hogy Vácz mai helyén, a Duna kanyarulatánál a történelem előtti időben is jelentékeny telep lehetett. Az első nép, a melyről tudjuk, hogy a Duna kanyarulatánál lakott, a dák volt és így a város területének, ha Strabo leírása hitelt érdemel, kétezer éves a története. A római hódoltság korában a szarmata származású jászok (metanastae jazyges) birtokába jutott a város mai területe. Jóllehet a másik barbár néppel, a germán fajhoz tartozó kváddal szövetséges viszonyban voltak, határaikat ezek ellen is védelmezték. A Dunától a Tiszáig hat méter széles és három méter mély árkot vontak s ezt hívják Csörsz ároknak, melynek két ága volt. Tehát a város mai területén az ó-korban három ország határa futott össze. A Duna széles medre akadályozta a két barbár nép további terjeszkedését Pannonia felé s a tulsó oldalról a római katonaság nézett farkasszemet az ő burguszából. A Hétkápolna körül állott földhányással szemben volt a rómaiaknak 500 fegyveres emberét befogadó castruma, az úgynevezett Bolhavár: a város éjszaki határában álló Pogányvárral szemben pedig, a mai Dunabogdány község közelében a Cirpi, Cirpimansio vagy Carpis castellum nevű városukat építették.
509Honfoglalás után.
A honfoglaló magyarok minden kétséget kizáróan szláv benszülötteket találtak itt s városukat nevével együtt vették át. A Vácz név határozottan szláv eredetre vall és valószínűen több házat, vagyis telepet jelent. Épúgy használtak telepeik megjelölésére, miként a magyarok is szállásnak nevezték lakóhelyüket. (Árokszállás, Fülöpszállás, Janko-vácz (János-szállás), Gyurgye-vácz (György-szállás). 955-ben a mai Vácz már nevezetes hely volt és Szent István király azért állított ide püspökséget. Gyakran időztek falai között koronás uralkodók és sokszor intézték itt a haza sorsát országgyűléssel, zsinattal és béketanácskozásokkal. Különösen az Árpád-korbeli királyok árasztották el a várost kegyelmüknek sokféle jelével. I. Géza sokat tett fölvirágoztatása érdekében. A Salamon király hadseregén aratott mogyoródi diadal emlékére - mint láttuk - díszes székesegyházat emelt. A várost megerősítette és a lakosság számát külföldről behívott polgárokkal gyarapította, kiknek sokféle szabadalmat és kiváltságot engedélyezett. Székhelyét állandóan Váczon tartotta és mikor 1077 április 25-én meghalt, kívánsága szerint itt is temették el az általa épített templomba. (M. Joannis Thwrócz Chronica, Schwandtner 1765 I. 209.) A krónikások neki tulajdonítják a város és püspökség alapítását és ennek történetét a csodaszarvas legendával kapcsolatosan mesélik el. A történelmi kutatás azonban kétséget kizáróan megállapította, hogy a váczi püspökséget maga Szent István alapította. Szent László befejezte a Géza királytól épített templom belső díszítését és ő is, miként elődje, az ország fővárosává akarta tenni Váczot. Ezért valószínű az a föltevés, hogy Váczot a szabad-királyi városok rangjára emelte. II. vagy Vak Béla nagyon gyakran fordult meg itt. Imre király nemzeti zsinatot tartott Váczon. Nagyon kedvelte a várost és püspökét, Boleszlót, a ki III. László és IV. Béla királyoknak a keresztatyja volt. Egy ízben azonban kínos jelenet folyt le közöttük a székesegyházban. 1199 márczius 17-én a király az oltár mellől rántotta le az imádkozó püspököt, mert ez a trónkereső Endre herczeg lázadására gyűjtött pénzt kiadni vonakodott. Boleszló püspök III. Incze pápánál tett panaszt a király ellen, mert ez az egyház kincseit is elvitte. A pápa közbenjárására Imre király visszaadta a kincseket és kibékült a püspökkel.
Tatárjárás.
A tatárjárás Váczot is elpusztította. 1241 márczius elején a mongolok betörésének első hírére tömérdek vidéki menekült lepte el a várost. Egy része a falai között keresett menedéket, más része pedig a dunántúli biztosabb részekre akart menekülni és az átkelésre várt. Márczius 15-én a tatárok Pest közelébe értek. Ugolin (Ugron) kalocsai érsek nehéz fegyverzetű dandárát a tatárok mocsárba csalták, bekerítették és nyílzáporral borították el. A mongol lőhade zöme Batu kán testvére, Sejbán vezérlete alatt Vácznak vonult. Márczius 17-én (virágvasárnap) kora reggel készületlenül lepte meg a várost és első rohamra bevette. Kirabolta, felégette és lakosait meg az odamenekült vidékieket kardélre hányatta. (Salamon Ferencz, Budapest története II. 164., Szabó Károly Rogerius mester 21.) Mikor a tatárok kivonultak az országból, IV. Béla király németeket telepített a kiirtott lakosság helyébe. Ezek újból felépítették a várost és Szent Mihály főangyal tiszteletére templomot emeltek. A magyarok más városban laktak, külön templomot is építettek maguknak, melyet a régi Boldogasszony templom emlékére szintén Szűz Máriáról neveztek. A kettős várost a védelem szüksége okából kőfallal vették körül és benne várat építettek.
Vácz fénykora.
Ez időtől kezdve sokszor találjuk az egykorú okiratokban a német és magyar város, vagy kettős város megjelölést. (Civitas teutonicalis et hungaricalis 1436, Civitas thetunicalis Waciensis 1470, Cives utrarum civitatis Vaciensis 1489.) A béke áldását élvezve, ismét fejlődésnek indult a város. Virágzása tetőpontjára azonban csak az Igazságos Mátyás uralkodása alatt jutott. Az akkori püspök, Báthory Miklós, Olaszországból hozatott munkásokkal budai minta szerint ékesítette székvárosát, gyönyörű épületeket emeltetett és nagyszerű templomot állíttatott. Ennek a templomnak két faragott köve a váczi múzeumban látható. Kámánházy László váczi püspök ajándékából a Nemzeti Múzeum őríz e korból egy művészi értékű képet, mely a kisded Jézust karján tartó Szűz Máriát ábrázolja. Fölirata a következő: Ora pro nobis Sancta Dei Genitrix Virgo Maria! Pax ingredientibus. Egregium hoc opus fecit fieri Andreas filius Andreae de Báthor. (Szűz Mária Istennek szent anyja, könyörögj érettünk! Béke a belépőknek. Ezt a jeles művet Báthory András fia, András készíttette.) A püspöki palota, melyet az olasz 510 Traguri Jakab, korának kiváló építőmestere épített, középpontja volt a tudománynak és művészetnek.
A. király maga is gyakran időzött a város falai között. (Galeotto M., De Mathiae Corvini Cap XXXI, Schwandtner, Scriptores I. Bel, Not. Hung. nov. III. 131, Nagy, Tud. Gyüjt. 1818. IV. 12.) Igy 1462 május első napjaiban itt Giskrával és társaival tárgyalásokat folytatott, melyeknek eredményeként a husszita vezér meghódolt és hűséget fogadott neki. (Mátyás király levelei, Külügyi Osztály I. 22) 1485-ben pedig Váczra országgyűlést hívott össze, mely a közjogi tekintetben nagy fontosságú nádori törvényt hozta. (Articuli pronunciati de officio palatinatus.) A regényes hagyomány szerint a váczi székesegyházban kötött morganitikus házasságot Izabellával, a boroszlói polgármester leányával és ugyanitt kereszteltette meg fiát, Hollós Jánost.
Török-korban.
A mohácsi vész után szomorú részese lett a város annak a csapásnak, mely az egész országot érte. Mint a török végvára, majdnem másfél évszázadig 10,000 fegyveres őrséggel védte az ozmán birodalmat. De nemcsak török erőd volt ekkor, hanem egészen keleti jellegű várossá alakult át. Evlia Cselebi szerint a Duna partján fekvő külső várnak belső erődítménye is volt. A belső várban magában 50 s az öt városnegyedben összesen ezer deszkazsindelyes ház és hét templom állott. A behódolt keresztény alattvalók külön városrészben laktak és három templomot bírtak. A törököknek Váczon hatalmas vízművük volt. A föld alatt 2-3 méter mélységben húzódik a két méter átmérőjű és téglákkal boltozott csatorna, mely a budai hegyekből, kb. 7 km. távolságból hozta a vizet a városba. A bolgár kertészek ma is használják ezt a vízművet, melyre egykori tulajdonosaiknak terjedelmes rizsföldeik ápolásához is szükségük volt. A városbeli keresztények már akkor is szőlőmíveléssel foglalkoztak. Minthogy Vácz a török végvára volt, a magyar őrségektől sokat kellett szenvednie. Ha pedig magyar kézre került, a törökök támadtak reá. A várat magát háromszor röpítették levegőbe, de az utólsó felrobbantását kivéve, újból helyreállították és megerősítették.
Fölszabadulás.
1684-ben Lipót Buda visszafoglalását tűzte ki a hadsereg feladatául s a fővezérletet Lotharingiai Károly herczegre bízta, ki mintegy 35.000 emberével június 13-án kelt át Esztergomnál a Dunán és Visegrádot még aznap megszállva, öt napi vívás után hatalmába ejtette. Ezután a Duna balpartjára vezette seregét, hogy Buda megszállása előtt Váczot és Pestet foglalja el. Feltartóztatására Musztafa aleppói pasa Kara Mohammed budai pasa vezérlete alatt 15.000 lovast és 3000 janicsárt küldött. Ez a sereg Váczról éjszakra foglalt állást. Június 27-én - Szent László napján, kedden - a törökök súlyos vereséget szenvedtek és Pest felé menekültek. Erre Lotharingiai Károly herczeg Váczot rövid lövetés után elfoglalta s kapitányává Bottyán Jánost (Vak-Bottyánt) nevezte ki. Buda visszafoglalása nem sikerülvén, Váczot 200 (mások szerint 2000) német, 300 hajdú és 500 huszárból álló helyőrséggel láttak el, élére pedig német parancsnokot tettek, kit a német írók Pisterzky, Boserzki, meg Biseczkinek neveznek. Musztafa pasa november 3-án Budáról, Nógrádból és Egerből előtörő 500 főnyi seregével megtámadta Váczot, mire az őrség megadta magát, de az elvonulás után a törökök utánok szaladtak és negyvenet kivéve, mind felkonczolták. Gróf Heiszler János Donát még ez évben kísérletet tett, hogy Váczot keresztény kézre kerítse, de siker nélkül. A következő (1685.) évben a szultán Sátán Ibraim pasát nevezte ki a magyarországi hadak fővezérévé. A szeraszker vagy szerdár 30.000 főnyi sereggel jelent meg augusztus második felében Vácz alatt. Lotharingiai Károly herczeg itt akart vele megütközni 55.000 főből álló haderejével, de Ibrahim nem várta be őt, hanem Budára vonult vissza. Előbb azonban fölgyujtotta a várost, a várat pedig aknákkal levegőbe röpíttette. Vácz csak 1686 szeptember 2-án került vissza véglegesen a 142 évig tartott kínos járom alól.
Az elpusztult város.
A török uralom alól fölszabadult Vácz szomorú állapotban volt. "Egy romba dőlt város, vagy inkább csak helye volt az - írja Bél Mátyás (Not. Hung. III. 144). - A várból ugyanis néhány füstös és kormos falnál egyéb nem maradt fönn az annyiszor elhamvasztott város pedig már csak néhány rossz anyagú viskóból állott. A város területét árok környezte és tőlgyfagerendákkal kirakott töltés; de ez is sok helyen meg volt szakadozva. A kapuk boltozatai megrepedezvén, hajdani erősségökre épen nem emlékeztettek. Az utczák, melyek többnyire nyugattól keletnek feküdtek, romdarabokkal és omladékokkal voltak többnyire beszórva és szeméttel rútítva, mindez szánalmas állapotban mutatta 511be az egykor oly virágzó és tekintélyes várost. Templomainak épületanyagát még az alapokból is kiásták és a vár megerősítésére fordították, még az egykor oly nagyszerű szentegyházaknak is alig maradt fönn valami nyoma. A legelső vármegyei összeiráskor, 1690-ben, Váczott lakott helynek vették, de még a következő esztendőben is csak 1 1/4 porta után vetettek ki reá 125 mérő gabonát a katonaság élelmezésére. A lakosság nagy sanyarúságban sínylett. Ezt a rombadőlt és kipusztult várost újra kellett fölépíteni és benépesíteni, mely feladatnak megoldása a bujdosásaikból visszatért püspökökre várt. S valóban olyan szent buzgalommal fogtak hozzá székvárosuk helyreállításához, mint hogyha a város lakosságának elődjeik iránt tanúsított jóindulatát akarták volna meghálálni. A mikor ugyanis a püspökök előbb nógrádi várukba, majd a Szepességbe menekültek, a város lakosai a javadalmuktól megfosztott püspököknek önként ajánlottak meg 500 forint évi fizetést.
Vácz fölépítése.
Balogh Miklós az első püspök, a ki székvárosában állandóan letelepedhetett s azonnal hozzáfogott a város újra-alapításának munkájához. Német iparos-polgárokat telepített be, kik különösen a város alsó végét szállották meg, mely városrészt sokáig német városnak is hívtak. Ezzel szemben a Felsőváros lakosai tényleg magyarok voltak. (Vácz vára 160.) Ebben az időben csatolták az eddig Nógrád vármegyébe kebelezett Váczot Pest vármegyéhez. 1689-ben Dvornikovich Mihály foglalta el a püspöki széket. Befejezte a mai Konstantin-téren állott székesegyházat és püspöki palotát, (a mostani siketnéma intézetet), kolostort épített a dominikánusoknak és újra fölállította a káptalant.
A város újjáalakításának nagy munkáját gróf Migazzi Kristóf tetőzte be. A mai vácz neki köszönheti alakját, monumentális épületeinek a legtöbbje is az ő nevéhez fűződik. Gróf Migazzi a váczi püspökséget mint gróf Althann püspök coadiutora nyerte el, de a következő évben már bécsi érsek lett. Ekkor leköszönt püspökségéről, de Mária Terézia 1761-ben visszaadta Migazzinak a váczi püspökséget, hogy azt haláláig mint adminisztrátor viselje. Noha Migazzi csak 1803. április 15-én halt meg, püspöki javadalmáról már 1786-ban le kellett mondania. II. József császárnak ugyanis szemet szúrt, hogy Migazzi két beneficiumot élvez és kényszerítette őt, hogy az egyikről leköszönjön. Migazzi a váczi püspökségről mondott le. 24 évig tartó kormányzósága arany betűkkel van beírva a város és az egész váczi egyházmegye történetébe. A váczi püspökség jövedelmének legnagyobb részét a város emelésére, templomok építésére és iskolák felállítására fordította. Migazzi állítja föl a szegény nemes ifjak intézetét (collegium pauperum nobilium), melyet 1768 május 13-án nyitott meg, a királyi biztos jelenlétében. Ez ma Bécsben virágzik. Az angol kisasszonyoknak most Budapesten működő intézetét Migazzi szintén Váczon állította föl.
Mária Terézia látogatása.
1764 augusztus havában Mária Terézia Váczon látogatja meg kedvelt püspökét. Migazzi bíboros mindent elkövet arra, hogy minél fényesebben fogadhassa fejedelmi vendégeit. Lehordatja a várfalakat s betemeti vele az árkokat; kikövezi és befásítja az utczákat s a régi városkapukat lebontatja; kibővíti és rendezi a tereket; szabályozza és szépíti az egész várost, melynek dunamenti részét kőfallal erősíti és hídakkal díszíti, úgy hogy teljesen új alakot ölt. Sürgősen befejezi az elődeitől megkezdett püspöki palota és városháza építését. A város határán diadalkaput is emel. Öt napot tölt itt az uralkodó, kit férje és kormányzótársa I. Ferencz római császár is elkísért. Velök jöttek gyermekeik is: II. József császár (akkor római király), II. Lipót király (akkor még királyi herczeg), Mária, Anna és Krisztina kir. herczegnők. Váczról tettek kirándulást Budára is, hogy a III. Károlytól megkezdett királyi palota építkezését megtekintsék. A királyné kocsin tette meg budai kirándulását, s hogy kikerülje Pestet, az Esztergomból idehozatott repülőhídon kelt át a Dunán, melynek jobb partján, a szentendrei úton kocsizott Budára, a honnét még aznap este visszatért.
Migazzi a fejedelmi látogatás után sem szünt meg székvárosát csinosítani. A papnevelő-intézetet újból építtette, kórházat és kápolnákat emelt. De legszebb emléket állított magának a székesegyház építésének befejezésével. A lakosság gyarapítására telepítvényeseket hozott, a kiknek ingyenföldet (szántót, szőlőt, kertet) és fát, szőlővesszőt, vetőmagot, továbbá telket adott, házépítés esetére pedig három évi adómentességet biztosított.
A XIX. sz. elején.
1838-ban 350 házat döntött le az árvíz. Püspök-Vácz város 29,608 forint, Káptalan-Vácz 13,400 forint kárt szenvedett.
512A magyar középponti vasúttársaság pest-váczi vonala hosszas vajúdás után épült meg. 1846 július 15-én robogott az első vonat Váczra. A zászlókkal díszített Buda és Pest nevű mozdony 8 kocsit és az udvari kocsiban a nádort hozta. Az üdvözletére kivonult káptalan és városi elüljáróság azonban nem tiszteleghetett, mert abban a pillanatban, mikor a vonat megérkezett a pályaudvarra, félreverték a harangokat: egész Tabán lángba borult. A nádor maga is megjelent a veszedelem színhelyén. A tűzvészben igen sok ház pusztult el.
1848/49.
A szabadságharcznak dicsőséges két esztendeje Váczra szakadatlan sorozata volt a véres küzdelmek és súlyos megpróbáltatások szomorú napjainak. A város polgársága pénzt áldozott és újonczokat állított a megtámadott haza védelmére s mikor elfogyott az ágyúk érczanyagja, önként ajánlotta föl templomainak harangjait. Vácz nevéhez fűződik a nemzet igazi szabadságharczának kezdete. Itt szervezte hadtestét Görgey Artúr tábornok és bocsátotta ki 1849 január 5-én híres napiparancsát, az ú. n. váczi proklamácziót. Hogy a Budapestet hatalmában tartó Windisch-Grätz herczeg császári fővezérre döntő csapást mérjenek, Komáromot pedig fölszabadítsák, az ellenséget félrevezették. Míg Aulich honvédtábornok a császáriakat abban a tévedésben tartotta, hogy velük szemben a magyar hadsereg egész zöme áll, Damjanich és Klapka Váczra indult. Mialatt Damjanich szemben támadja az ellenséget, Klapkának Vácz megkerülésével a visszavonúlás útját kellett megszállani. Klapka a Bobics-dandárra bízta a megkerülő műveletet, de kalauz nélkül, a nagy ködben eltévedt. Damjanich így egyedül támadta meg a Ramberg-hadosztályt és bevette a várost. Az osztrákok 345 embert vesztettek s Götz Károly Keresztély vezérőrnagy is halálos sebet kapott. Görgey harmadnap katonai pompával temette el.
Görgeynek a déli hadtesttel egyesülést kereső csapatai július 15-én Vácz előtt találkoztak az orosz előörsökkel. Bebutov herczeg mozlim lovasai megfutamodtak. Erre gróf Rüdiger lovassági tábornok báró Offenberg és Zássz György altábornagyokat a szorongatott Bebutov herczeg segítségére küldötte. Zássz tábornagy megtámadja a magyarokat, de nagy veszteséggel kénytelen visszavonúlni. Mikor gyalogsága megérkezik, megismétli a támadást. De hiába érkezett meg báró Offenberg, sőt maga gróf Rüdiger is, az orosz csapatok az éj beálltával kénytelenek voltak visszavonulni. Veszteségük saját bevallásuk szerint 80 halott és 120 sebesült. Görgey másnap pihenőt rendelt és várt. De a támadást Paszkévics herczeg, az orosz sereg fővezére, vezérkari főnökének, III. Gorcsakov herczeg tanácsának ellenére, július 17-ére halasztotta. Paszkévics tábornagy ugyanis azonnal döntő csapást akart mérni a magyarokra. Görgey azonban megtudta, hogy az oroszok főhadereje áll vele szemben és hogy seregét megóvja, haditanácsra hívta parancsnokait és vezérkari főnökét s megérttette velük, hogy nem marad egyéb hátra, mint nagy kerülővel, Losonczon felül, Miskolczon át a tiszai felvidékre, Tokajnak menni. Ily módon Görgey kisiklik az orosz fővezér keze közűl. Persze a kivitelnél ezer meg ezer honvéd kicsorgó vérével kellett beírni a haditörténelembe ezt a zseniális hadműveletet. Csak a váczi csatában közel félezer ember hullott el. Közös nyugvóhelyük fölé emlékkövet állított a honfiúi kegyelet.
Minthogy ekkor Vácz polgársága a váczi nemzetőrökkel az utczai harczban orosz katonákra lőtt, Paszkévics herczeg büntetésből valószínűen föl is gyújtatja a várost, ha gróf Zichy Hippolyt plebános főpapi ornátusban térdenállva nem kér kegyelmet. De így a város halálos ítélete helyett két óráig tartó szabad zsákmányolást engedett katonáinak, mely két óra helyett két napig tartott és koldusbotra juttatta a lakosságot. Hivatalosan bejelentett kára 52.571 forintra rugott, azonkívül 47.657 forinti értékű bankót égettek el. Ezt az összeget csak a ládafiókba rejtegetett bankók értéke haladhatta meg, mert a váczi múzeumba a mai napig 30.000 forintnál nagyobb értékűt hordtak össze. A város maga több mint 300.000 forint kárt szenvedett. 70.000 forint adósságán felül 21.000 forinttal tartozott a katonaság részére tett megrendelésekért. Hiába kért hitelt, nem kapott sehol. Az utczákat nem kövezték s a régi kövezést nem javították. A városi épületek el voltak hanyagolva. A közigazgatást és a gyámpénztári számadásokat éveken át nem vizsgálták. Az adókat nem hajtották be rendesen. Adósságot nem fizettek. A tisztviselők és tanítók elzálogosították a nyugtáikat.
Vácz. - 1. és 2. Részletek a piacztérről. - 3. A székesegyház látóképe a Duna felől. - 4. Főtér a barátok templomával.
Vácz. - 1. és 2. Honvédkaszárnyák. - 3. Fegyház.
Legújabb kor.
Eme tarthatatlan állapot megszüntetésére csak 1884-ben indították meg a reform-munkálatokat. Legsürgősebb feladatokul tűzték ki, hogy a szomorú gazdálkodási rendszert rendes városi háztartás vezetésével váltsák fel, a függő 515adósságokat kifizessék, a várost kikövezzék és csatornázzák, a városi épületeket pedig jó karba helyezzék. Ennek a mozgalomnak eredményeként házi kezelésbe vették a fogyasztási adókat, később pedig a vámszedést. Majd új jövedelmi források gyanánt jelölték meg a kövezetvámot, a fogyasztási pótadót, a karópénzszedést és a helypénz-szedési jogot. A váczi káptalantól 60.000 forint kölcsönt vettek föl és a régi adókat leírták. Új szabályrendeleteket hoztak. A város forgalmasabb útvonalait koczkakővel kikövezték, kiépítették a dunai rakodópartot és megkezdték a csatornázást. A város törzsvagyonát ingatlanok vételével (Fehér ló, Zöld fa, Pokol, Buki) szaporították. E munkálatok még ma is folyamatban vannak. Gyárak telepednek meg s a néhány év előtt épített villamos telep kibővítésre szorul. A vízvezeték sürgős megoldása és a királyi kisebb haszonvételi jog megváltása tárgyalás alatt áll és kapcsolatos a közterek és a Vörösház megváltásának kérdésével. A vitás területet fölmérték. A püspökség 11.000 négyszögöl saját területén a város és püspök szakértőinek becsűje között 54.000 korona különbség mutatkozott. Ezt az összeget a város nagylelkű püspöke, gróf Csáky Károly hajlandónak nyilatkozott a saját pénztára terhére kifizetni. A város az így felszabadult területet parczellázni akarja. Schuster Konstantin püspök nagy alapítványai is rövidesen felszabadulnak. Az új kórház és menedékház körül, valamint a megváltott közterek helyén teljesen új városrész fog felépülni a hegyek irányában.
1909 nyarán nyílt meg a duna-ipolyvölgyi helyi érdekü vasút, mely Vácz állomásból indul Ipolyságnak és arra hivatott, hogy az egykor Vácz felé gravitált nógrád-honti községeket ismét visszaterelje a város gazdasági körébe. A város föllendítésére hivatott a már megépített, de a forgalomnak még át nem adott Vácz-gödöllői villamos vasút. Ez a váczi járáshoz tartozó távolabbi községeket fogja még szorosabb kapcsolatba hozni a várossal.
Közvagyon.
A város cselekvő vagyona az 1910. évi márczius 16-án lezárt vagyonleltár szerint 2,340.424 korona 62 fillér, mellyel szemben 656.947 korona 39 fillér a tartozás. A város vagyona a következő:

Jövedelmező ingatlan | 649.647.40 korona
Nem jövedelmező ingatlan | 98.197.- korona
Alapok és alapítványok készpénz-maradványa | 2.682.80 korona
Ugyanazok cselekvő hátralékai | 18.168.75 korona
Ugyanazok értékei | 159.503.18 korona
Jogok és javadalmak | 1,180.000.- korona
Jövedelmező ingók | 212.958.02 korona
Nem jövedelmező ingók | 19.267.47 korona
Összesen | 2,340.424.62 korona

Az 1910. évi költségvetés szerint a város háztartása fedezésére 362.173 kor. 99 fill. áll rendelkezésre. A szükséglet azonban 450,292 kor. 46 fillér. A 88.118 kor. 47 fillér hiányt 65%-os pótadóval fedezik.
Tisztikar.
A városi hatóság élén Zádor János dr. polgármester áll, ki egyszersmind az árvaszék elnöke is. A rendőri hivatal feje Kálló Antal kapitány, a ki két rendőrbiztossal és 20 rendőrrel ügyel a város közbiztonságára. A város főjegyzője Göndör Sándor dr. Tanácsosok Bárdos Ernő és Franyó István dr. Számvevő Fóti Gyula, pénztáros: Krenedics Ferencz, ellenőr: Simák József, közgyám: Jánosdeák Márton, jegyző: Récsei Gyula, mérnök: Hübschl Kálmán, tiszti ügyész: Morlin Zsigmond dr., főorvos: Hörl Péter dr., orvos: Vadas József dr., állatorvos: Haraszti Ernő, városgazda: Bajkó Vilmos.
Hatóságok.
A városban a következő hatóságok és hivatalok vannak: telekkönyvi hatósággal felruházott kir. járásbiróság, kir. közjegyzőség, járási szolgabíróság, kir. erdőgondnokság, m. kir. adóhivatal, pénzügyőri biztosság és mértékhitelesítő hivatal. - Vácz házi ezrede a 6. számú honvédhuszár-ezred, melynek két kaszárnyája van. Az ezred másik osztálya Érsekújvárt állomásozik.
Közlekedés.
A közlekedés lebonyolítását czélzó intézmények a következők: a posta, a távíró és távbeszélő-hivatal, az állami és helyi érdekű vasútvonalak, a vácz-gödöllői villamos vasút, a dunagőzhajózási társaság hajói és a város kezelésében tartott csavargőzös.
516Pénzintézetek.
Pénzintézetei közül legrégibb a közel félszázados Takarékpénztár, mely egyike az ország legjobb pénzintézeteinek. 1910. évi forgalma a 86 millió koronát meghaladja. Vezetése szolíd és megbízható. Az Ipar- és Kereskedelmi Hitelintézet 1870-ben alakult. Alaptőkéje 200.000 korona. Vezetőségében a város társadalmának számottevő tagjai vesznek részt. Inkább gazdasági, mint hitelügyi tevékenységet fejt ki az Ipari és Gazdasági Hitelszövetkezet, mint az Országos Központi Hitelszövetkezet tagja. Ez évben a Magyar Kereskedelmi Részvénytársaság is fiókot nyitott Váczon.
Egyesületek.
Egyesületei közül megemlítendő a városi múzeumot, valamint a népkönyvtárt kezelő és Vácz történetét eredményesen kutató Múzeum-egyesület, az országos versenyeken első díjakat szerző Tűzoltó-egyesület, a váczi névre szintén dicsőséget hozó Sportegyesület, az élénk társadalmi tevékenységet kifejtő Kereskedő-Ifjak Társulata, a 117 éves Lövő-Egyesület és a város értelmi előkelőségét egyesítő Kaszinó. Az iparosok érdekeit munkálja az 1840-ben alakult I. Általános Ipartársulat, az 1886-ban alakult Ipartestület, a Kerületi Munkásbiztosító Pénztár, továbbá a Katholikus Legényegyesület és a szervezett Munkások különféle szakszervezete és könyvtára. A kis-váczi gazdáknak könyvtárral kapcsolatos Gazdakörük van. A jótékonyság cselekedeteit gyakorolja az 1868-ban alakult Jótékony Nőegylet, a Szent Antal-nőegyesület, a Páli Szent Vincze-egyesület, a Vöröskereszt-egyesület, a Fehér kereszt-egyesület, a Montefione-Nőegyesület, az Izr. Leányegyesület és a két zsidó hitközségnek sokféle vallási és betegsegítő egyesülete. A közönség komoly szórakozásáról a Katholikus kör liceumi bizottsága gondoskodik téli felolvasásaival. A Korcsolyázó egyesületnek szép korcsolya-csarnoka van a derecskei tó mellett. A Dalegyesület és az Ipartársulat Dalosköre czéljának megfelelő eredményes működést fejt ki.
A pörös ügyeket tíz ügyvéd bonyolítja le. A közegészségügy szolgálatában hét orvos működik. Három kórház, három gyógyszertár és egy gyógyszerkereskedő van Váczon.
Népesség.
Vácz polgári népessége a statisztikai kimutatás szerint 1869-ben 12,894, 1880-ban 13.199, 1890-ben 14.450, 1900-ban pedig 16.563 volt és így a polgári népesség három évtized alatt 28.5%-kal szaporodott. Minthogy a polgári és katonai népesség 1890-ben 14.665, 1900-ban pedig 16.808 volt, az összes népesség szaporodása 14.6 százalék. A város főjegyzőjének hivatalos kimutatása szerint az 1900. évi népszámlálás adatai alapján 16.779 lélek lakja a várost. Ebből a polgári szabad népesség 15.660, a katonaság 228, a letartóztató intézetekben 891 személy van. A városban magában 16.007 ember lakik, 772 pedig a város külső területén. Nem szerint 8527 férfi és 8252 nő, honosságra 16.365 magyar, 216 külföldi. Születési hely szerint 8516 váczi, 7666 magyarországi, és 399 külföldi. Vallásfelekezet szerint 12.415 római katholikus, 1533 református, 408 evangélikus, 1897 zsidó, 243 görög keleti és 280 egyéb vallású. Anyanyelv szerint 15.815 magyar, 349 német, 67 cseh-morva, 65 tót és 285 egyéb. Családi állapot szerint 5972 áll a házasság kötelékében, 1249 az özvegy vagy törvényesen elvált, 9360 a házassági kötelékben nem álló. Társadalmi állás szerint az értelmiségi osztályhoz tartozik 1005. Önálló kereskedő 349, segéd 87, tanuló 45. Önálló iparos 577, segéd 309, tanuló 375. Önálló földmíves 861. Egyéb együttesen 13.173. Műveltség szerint 9208 az írni és olvasni tudók száma, 265 csak olvasni tud, 7108 az analfabéta.
Földmívelés. Borászat.
A köznép földet mível és bort termeszt. A város határának legnagyobb része szőlőhegy. Noha a város területéből alig 2000 hold van szőlővel beültetve, a lakosság legelterjedtebb foglalkozása mégis a szőlőmívelés, mert a polgárok szőleinek nagy része a szomszéd (Csörög, Cseke, Pencz, stb.) határban van. Papvölgyön már 1475 óta termesztenek szőlőt. Az Igazságos Mátyás király uralkodása alatt élő Báthory Miklós püspök ültette be szőlővel. A hagyomány szerint papjai társaságában gyakran megtekintette és azért nevezték el a szőlőt Papvölgynek. Kissejcze dombját 1764-ben ültették be szőlővel. A váczi bor hírneve már nagyon korán az ország határán túl is elterjedt. Spieshaymer János, a kit Cuspiniaus írói nevén ismer a világ, 1491-ben I. Miksa császár követe gyanánt jelent meg II. Ulászló király udvarában, dícsérettel emlékszik meg a váczi borról.
Gyümölcstermelés.
Vácz gyümölcstermelése is nagyon kifejlett. Ezért igen tekintélyes a gyümölcspiacza, a nagykőrösi kereskedők cseresnye-, meggy- és ribiszke-termését viszik, a nagymarosiak szőlője, szilvája és őszi baraczkja miatt keresik föl, de 517erősen látogatják gyümölcspiaczát a bécsi kereskedők is. Néhány év előtt egy belga részvénytársaság óriás üvegházakat épített és azokban gyümölcsöt és kerti veteményt termeszt az év minden szakában.
Állattenyésztés.
Állattenyésztése virágzó. 1892-ben, majd ismét 1909-ben Pest vármegye gazdasági egyesülete jól sikerült kiállításokat rendezett. A lakosság belterjes gazdálkodása alapján Vácz gazdasági előváros lett a fővárosnak, melynek piaczát gyümölcscsel, retekkel, borral, tejtermékekkel és baromfival látja el.
Kereskedés.
Földrajzi fekvése alkalmassá tette Váczot arra, hogy kereskedelmi várossá fejlődjék. Már nagyon korán voltak sokféle irányban szétterjedő útvonalai. Az ország bányászatát bérlő Fuggerek Beszterczebányától Váczig műútat építettek az ércz szállítása czéljából. De az útaknál is jelentősebb befolyást gyakorolt a közlekedésre és forgalomra a folyam: a Duna. Ennek köszönheti jelentőségét és virágzását a középkorban. A váczi átkelő a XVI. században egyike volt a legforgalmasabbaknak. Nagyon sok kereskedő használta. Egykorú följegyzésekből tudjuk, hogy a töröknek roppant sok jövedelme volt belőle. (Budapesti Hirlap XXIX. 171.) Még a XVIII. században is hajóhíd vitt a Dunán át a Szentendre szigetre. Az 1775. évi árvíz jege azonban (február 26-án) a hídat összetörte. Egyébként a lakosságban is megvolt a vállalkozó kedv, sok váczi polgár foglalkozott a hasznot hajtó kereskedéssel. A kereskedelmi forgalom jórészt Felső-Magyarország felé irányult, de jelentős üzleteket kötöttek Bécscsel is. A bécsi Handgrafnak 1629 augusztus 17-én tartott heti marhavásárjáról készített kimutatásában két tekintélyes váczi marhakereskedő nevével találkozunk. Az egyik Baghi Pál, a másik Kurdi Mihály. (Századok 1903, 842.) Míg a kereskedelem tárgya ebben az irányban élő állat, állati termék, gabona- és nyerstermény volt, Lengyelországgal a legszorosabb borkereskedelmi összeköttetésben állott. A váczi polgár saját termésű borával befuvarozta széles ez országot. Sőt Brassóig és Varsóig is jártak a szekerei. Az ő ajkukról hallotta először a székely a fene szót. Csereklye uram bizonyára nem az egyedüli váczi fuvaros, a ki a kolozsvári temetőben piheni örök álmát. A fuvarozás, fiakkerozás, szekerezés és talyigázás mindenkor kedves foglalkozása volt a vérbeli váczi embernek. Külön nóta is jár róla: "Kis szekeres, nagy szekeres, - Mind megissza, amit keres, - Míg a szekere odajár, - Száz forintnak végire jár." A nagykerekű váczi talyigával, akár lovat, akár szamarat fognak belé, legfeljebb a debreczeni talyiga vetekedhetik.
Híresek voltak a vásárok is, melyeket tavaszszal (Virág-vásár), nyáron (Sarlós-vásár), őszszel (Gál-vásár) és télen (Tamás-vásár) tartottak. Ezek a vásárok igen látogatottak voltak, Komárom, Kecskemét, Gyöngyös, Jászberény, Losoncz és más távolabbi városok mesteremberei is fölkeresték. Különös keresletnek örvendettek a gyapjú- és bőrpiaczi czikkek. A vevőközönség pedig szintén igen messziről eljött szükségleteik beszerzésére. Egy-egy nagy vásár négy napig is eltartott. A hetivásárok tartását Mária Terézia engedélyezte 1761-ben. Ez idő szerint nyílt üzlete van Váczon 60 kereskedőnek és 43 szatócsnak. A hajózás és halászat is évszázados multra tekinthet vissza.
Ipar.
Vácz ipari életének rendszeres czéhes világa a XVI. század elején kezdődik. A magyar vargaczéh pecsétje 1503-ból ered, melyet a német vargáké követ ugyancsak e század közepén. Mikor a törökök elfoglalták a várost, lassanként megszüntek a czéhek. Csak egy czéh keletkezett 1607-ben, mikor Vácz időközben a magyarok kezén volt. A váczi czéhek keletkezése legtöbbnyire a XVII. század végére esik. Ekkor lépnek a czéhek egymásután előtérbe és csakhamar föl is virágzanak. Megélénkítik Vácz életét, megteremtik az ipart, fellendítik a város kereskedelmét, s a város fejlődésére általában nagy hatással vannak. Vácz Pest után a legnagyobb iparos-város volt Pest-vármegyében, még Kecskemétet is fölülmúlta, melynek 11, Vácznak pedig 17 czéhe volt 1761-ben. Kiváltságaikat a királytól, más városbeli czéhektől és a püspöktől, mint földesúrtól kérik és kapják. A magyar vargák czéhe után jön a német vargáké a XVII. század közepéből. Ezek után jönnek a csizmadiák 1634, a kádárok 1696, fazekasok 1698, a magyar szabók 1699, szűcsök 1699, ruhafestők 1711, szíjgyártók, nyereggyártók és csíszárok 1714, gombkötők 1718, német szabók és bognárok 1725, takácsok 1730, kőmívesek és kőfaragók 1731, borbélyok 1739, szűrszabók 1755, mészárosok 1763, ácsok 1767, asztalosok 1770, molnárok 1770, hentesek 1828. évekből keletkezett czéhükkel. Ezeken kívül Váczon még más több czéh is volt, melyeknek azonban megalakulási idejét nem tudjuk. Voltak még 518oly iparoságak is, melyek Buda és Pest czéheiben szerepeltek vidékiek gyanánt. E czéheknek vannak vidéki tagjai is, különösen az ácsoknak, henteseknek, kovácsoknak, kőmíveseknek, mészárosoknak, molnároknak, szabóknak, szűcsöknek és vargáknak. De nemcsak a környék, hanem a távolabb fekvő helyeknek, némely iparosságai is Váczra szorítkoztak. Legkiterjedtebb volt a kőmíves, kovács- és molnár-czéh, melyeknek távoli helyekről is voltak tagjai, mintegy 111 helyről. Távolabbi helyek: Abony, Alpár, Bag, Czegléd, Csömör, Esztergom, Gödöllő, Gyöngyös, Gyula, Hatvan, Hévíz, Hévízgyörk, Ipolyság, Jászberény, Kecskemét, Losoncz, Ludány, Márianosztra, Miava, Monor, Nagykőrös, Péczel, Pusztatörtel, Soroksár, Süttő, Szécsény, Szolnok, Tura, Üllő, Viske.
Az iparágak közül voltak olyanok, melyek részben a királyi haszonvételek közé tartoztak, mint a mészáros-, molnár- és serfőző-ipar. A városnak voltak malmai, mészárszékei és serfőzői, melyeket vagy kiadtak, vagy pedig városi kezelésben tartottak. Eme haszonbérletek jelentékeny jövedelmet hajtottak a város részére. Vácz nyomdászata előkelő helyet foglal el hazánk nyomdászatának történetében. Ambró Ferencz Ignácz már 1770-ben kezdte meg működését, noha szabadalomlevelét csak 1775-ben kapta. Trattner János, "Magyarországi könyvnyomtató műhelyek az 1817-dik évben" cz. czikkében azt olvassuk, hogy 3 budapesti és 4 vidéki nyomdát kivéve, 38 nyomda közül a váczi foglalkoztatott legtöbb embert, vagyis a művezetőtulajdonost, 3 szedőt és 2 nyomót. Azonfelül fióknyomdát tartott Máramarosszigeten. Napjainkban 5 nyomda működik a város területén. Továbbá ez idő szerint önálló ipart űz 25 asztalos, 19 ács, 5 bádogos, 5 bábsütő, 14 bérkocsis, 6 bognár, 13 borbély, 74 csizmadia, 43 czipész, 2 czukrász, 3 cselédszerző, 7 cseréprakó, 2 érczlapverő, 5 esztergályos, 2 fazekas, 4 fehérnemű-tisztító, 3 fésűs, 3 hajós, 11 harisnyakötő, 21 hentes, 3 kádár, 5 kalapos, 4 kárpitos, 4 kávés, 3 kéményseprő, 4 késes, 1 keztyűs, 22 kovács, 1 kőfaragó, 27 kőmíves, és építési vállalkozó, 3 kötélverő, 14 kocsmáros, 3 könyvkötő, 14 lakatos, 2 lóügynök, 13 mészáros, 15 molnár, 3 nádszövő, 3 nyomdász, 4 órás, 1 pipakészítő, 21 pék, 45 szabó, 2 szappanos, 5 szíjgyártó, 3 szitás, 9 szobafestő, 1 szűcs, 2 takács, 2 üveges, 13 vendéglős, 2 zálogkölcsönző, 3 zsibárus.
A város fejlődésének újabb irányát mutatja az egymás után keletkező sok gyári vállalat. Ilyenek Reitter Ödön kocsigyára, a Váczi Hengermalom R. T., Saxlehner András szalmahüvely-gyára, a Kobrák czipőgyár, a Horganyhengermű R. T., az Első Magyar Szövő- és Kötőgyár, Lőwinger József butorgyára, az Oberländer és Reiser czég két téglagyára, Kohn Ignácz és Fia laskagyára, Hirmann István mérőeszközgyára, Losinszky és Társa tűzhelygyára és Picot Gyula mosópor-gyára, melyeken kívül a tíz-húsz munkást foglalkoztató és jórészt villamos erővel dolgozó gyáraknak szeri-száma sincsen. Mindezekről az ipari fejezetben részletesen megemlékezünk.
Közoktatás.
Vácz közoktatásügyi tekintetben is előkelő helyet foglal el a vidéki városok között. A Theresianum, a püspöki lyceum, a püspökség és a kegyesrendiek papnevelői, a siketnéma intézet és nemzeti iskolák (Trivialschule) az ország közművelődése terjesztésének számottevő tényezői voltak. Főiskolai rangban áll a püspöki papnevelő kebelében működő hittani főiskola, mely a nagykiterjedésű egyházmegye lelkészeit neveli. Sok kiváló egyházi férfiú nyerte benne papi kiképeztetését. Igy Balás Lajos rozsnyai megyés püspök, Horváth Mihály csanádi püspök, a híres történetíró, Hanusz István sajduni prépost, a földrajzi és természetrajzi tudományok népszerűsítője, Barina Vendel, a Kuthen néven ismert egyházi költő stb. Váczon van a kegyesrendiek papnevelő intézete is és a rend minden tagjának itt kell kiállania szerzetesi próba-évét. Az évszázados főgimnázium az ő vezetésük alatt áll és az ország legkitünőbb középiskolái közé tartozik. Tanárai élénk részt vesznek a város társadalmi életében. Váczi iskolájukból került ki Madách Imre, Lotz Károly, Tarnay Alajos, Sajó Aladár stb. Kiváló hírnévre tett szert a siketnéma-intézet, mely hazánk legrégibb, 1803-ban fölállított siketnéma-iskolája. Tanárai kitünő szakerők. - A népoktatás fejlettségéről tesz tanúbizonyságot az a sok alsófokú iskola, mely a város közoktatásügyét szolgálja. A katholikus egyház három elemi iskolát tart fenn, azonkívül a Páli Szent Vinczéről nevezett apáczák vezetése alatt polgári leányiskolát. - Van az evangélikusoknak, reformátusoknak és mind a két zsidó hitközségnek is elemi iskolája fiúk és leányok részére. Az ortodoksz-zsidó hitközség népes talmud-iskolát is tart fenn. - Hivatása magaslatán áll az alsófokú kereskedelmi és ipariskola, továbbá a 521gazdasági ismétlő-iskola is. - Ebben az esztendőben kezdte meg működését Major J. Gyula, jeles zeneszerző és tanár vezetésével a városi zeneiskola.
Dunaparti részletek Vácznál.
Vácz. - 1. A papnevelő.
Vácz. - 2. és 3. A siketnémák orsz. intézete.
A városban öt lap jelenik meg. A Váczi Közlöny politikai és társadalmi hetilapot Koncz József szerkeszti. Ez a lap 32 év óta jelenik meg. A hetenként kétszer megjelenő Váczi Hirlap 24. évét éli. Szerkesztője Dercsényi Dezső. A siketnémáknak is van lapjuk, ez a Siketnémák Közlönye czímet viseli. Havonként jelenik meg már 10 év óta, Borbély Sándor szerkesztésében. Szintén egy évtized óta két héber nyelvű szaklap is jelenik meg kéthetenként: a Tel Talpios, talmudista és a Nité Bochurim, ifjúsági folyóírat. Mind a kettőt Katzburg Dávid szerkeszti.
Vácz neves szülöttei.
Az irodalom, a tudomány és művészet több jeles művelője látott Váczon napvilágot. Itt született az irodalomtörténet két kiváló alakja, a XVI. századbeli Váczi Pál és a XVII. században élt Beniczky Péter. Váczon született Hajnik Pál dr., Csacskó Imre, Friebeisz István, Alvinczy Ferencz, Szokolay István, Tanács Márton, Mihálka Antal, Argenti Döme, Kovách Pál, Tormay Károly, Pauer Imre, Katona Lajos, Hanusz István, Sajó Aladár, Ruttkay György, Freysinger (Tordai) Lajos, Alpáry Lajos, (Aszalkovics) Füredi Mihály, Rosner Ferencz stb.
A váczi temetőkben alusszák örök álmukat Együd István, az úttörő színész, Szentesy Gyula, a jeles költő, Dászkál György, az első állatorvosi könyv írója, Landerer Lajos, az árvízi hajós, Karcsu Antal Arzén, a város történetírója, Drágffy Sándor, Hévizy János, Thury Soma országgyűlési képviselők. Itt működött éveken át Császár Ferencz, Degré Alajos, Tóth Lőrincz, Lotz, Ligeti és Temple. Itt lakik közöttünk Herczeg Ferencz és Kassai Vidor.
Végül érdemes a megemlítésre, hogy Váczon 11 temető van, mert a városrészek szerint minden felekezet külön temetőt tart fönn.

« UJPEST. Irta Ugró Gyula dr. | KEZDŐLAP Pest-Pilis-Solt-Kiskun vármegye II. Tartalomjegyzék | KALOCSA. Irta Winkler Pál. »