« PÖSTYÉNI JÁRÁS. | KEZDŐLAP Nyitra vármegye Tartalomjegyzék | SZAKOLCZAI JÁRÁS. »

122PRIVIGYEI JÁRÁS.
E járás Nyitravármegyének északkeleti kiöblösödését képezi, a Nagy-Fátrához tartozó Sztrázsó. Kis-Magura, Zsiár és Ptacsnik hegységek közt. Területe 127267 kat. hold. 63 községének 38528 lakosa van, kiknek egy harmada német. A magyarok száma mindössze 625, a németeké 12572, a tótoké 25096. A lakosok 966 izraelitán s néhány evangelikus családon kivül mind r. katholikusok.
A járás székhelye: Privigye.
PRIVIGYE.
PRIVIGYE.
Saját felvételünk.
Privigye.
Privigye mezőváros, nagyközség. A Nyitravölgy felső részének legfontosabb községe. A Nyitra baloldalán, a folyótól 3 kmre fekszik, a "Bánszka" és "Szűz Mária" nevü hegyek alatt. A Handlovka-patak mellette folyik el. Lakosainak száma 2988, kik közül 301 magyar, 305 német, 2376 tót. Vallásra nézve a legnagyobb részük r. kath., de van 316 izraelita is. Van postája, távirója és vasúti állomása, mely a tótmegyer-nagybélicz-privigyei vasútnak végállomása. Privigye egyike a legrégibb városoknak, mely már a honfoglalás korában fennállott. 1113-ban "Prenga" név alatt, mint várbirtok szerepelt. Régi kiváltságairól szóló oklevelei elpusztultak, mert Thököly Imre 1678-ban a várost teljesen felperzseltette, úgy, hogy az egész városból csupán a piaristák rendháza maradt meg. Ugyanakkor pusztult el a levéltár is. A város templomai és különösen főterének és főutczáinak kiugró, zárt erkélyekkel és itt-ott kettős födélszékü tetővel ellátott emeletes házai, a régiség érdekes jelenségei. Három temploma és egy izraelita imaháza van. Ezek közt a legrégibb a Szűz-Mária-templom, mely fallal van körülvéve. Kőfala lőrésekkel van ellátva és hajdan erődített hely volt. Az 1755-ik évi Canonica visitatio e templomot már akkor 700 évesnél idősebbnek jelzi. Kegyura a város. A plébánia-templom szintén igen régi, sok csúcsíves részlettel, de az idők folyamán eszközölt átalakitások kiforgatták eredeti alakjából. Kegyura gróf Pálffy János. A templom birtokában egy Mátyás korabeli, vert aranyból készült gótikus szentségtartó van, amelyet állítólag Mátyás király ajándékozott a templomnak. A harmadik templom a piaristáké. Ez 1640-től 1660-ig épült, a tágas rendházzal együtt, mely a középiskolát is magába foglalja. Ez a gimnázium egyike az ország legelső piarista-gimnáziumainak. Erről különben a közoktatásügyi részben szólunk bővebben. Van itt a F. E. M. K.-ének ovodája is. Az izraeliták csinos zsinagógája 1868-ban épült. A lakosok egy része 123földmiveléssel és gyümölcs-termeléssel foglalkozik, nagyobb része azonban iparos és különösen szűrposztó és katonai takarók készitésével és szűrposztófonal-verésével keresi kenyerét. Van itt egy gyár is, mely a szűr posztószövéshez szükséges fonalat gyárilag állítja elő, továbbá posztósok egyesülete, takarékpénztár, kaszinó, kath. kör, önk. tűzoltóegylet és "Alumneum". A város mellett levő kálvária-hegyről igen szép kilátás nyílik az egész vidékre, különösen a bajmóczi hegyekre és várra.
A PRIVIGYEI PLÉBÁNIA-TEMPLOM.
Heyer Artur rajza.
A járás többi községei:
Alsó-Lelócz.
Alsó-Lelócz, kis falu a Nyitra-folyó közelében, a lelóczi hegy lábánál, 118 tótajku, r. kath. vallásu lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomása Nemes-Kosztolány. E község "Lelőcs" (Leleuch) néven a XIII. század első felében királyi birtok volt. Kath. temploma a mult század közepén épült. Kegyura Tarnóczy Béla cs. és kir. kamarás. A községnek a Tarnóczyak voltak földesurai és jelenleg is ők a birtokosok. Egyik nemesi előnevüket is e község után nyerték. E községben van id. Tarnóczy Béla cs. és kir. kamarás kastélya, melyen 1898-ban nagyobbmérvü átalakítás történik. Itt volt IV. Béla király egyik vadászlaka, mely a Tarnóczyak kastélya lett, kik e birtokot II. Endre királytól a XIII. században mária-radnai birtokukért cserélték. IV. Béla a Tarnóczyak hű szolgálataiért vadászkastélyát - mely ma már romokban hever - adományozta nekik. A község körül elterülő erdőségek egy részét még ma is Kralove vrch-nek nevezi a nép, mert itt volt IV. Béla egyik legkedvesebb vadászterülete.
ALSÓ-LELÓCZ. - TARNÓCZY BÉLA URILAKA.
Saját felvételünk.
Alsó-Sutócz.
Alsó-Sutócz, összesen 108 r. kath. lakossal bíró kis tót falu, mely a sutóczi regényes völgyben, kis patak mellett fekszik. Postája Bajmócz, távirója Privigye, vasúti állomása Privigye-Bajmócz. A községben állami elemi népiskola is van. A XIV. század elején a Divékyek birtoka volt. Későbbi földesurai a Pálffyak és Tarnóczyak.
Apáti-Bajmócz.
Apáti-Bajmócz, Nyitramenti tót község, 611 r. kath. vallásu lakossal. Postája Bajmócz, távirója Privigye, vasúti állomása Privigye-Bajmócz. Földesura a XIV. század elején a zobori apátság volt, később a nyitrai székeskáptalan.
Banka.
Banka, kis falu a regényes rudnói völgyben. Lakosainak száma összesen 109, akik tót- és németajkuak; vallásuk r. kath. Postája Nyitra-Rudnó, távirója Privigye, vasúti állomása Nyitra-Novák. Földesurai a honfoglalás óta a Divék nemzetségből származó Ujfalussyak és Rudnayak voltak.
Bajmócz.
Bajmócz, a Nyitra völgyben, a regényes bajmóczi hegyoldalon fekszik. Lakosai tótajkuak, számuk 1183, vallásuk r. kath. Postája van, távirója Privigye, vasúti állomása Privigye-Bajmócz. Itt van a gróf Pálffy János tulajdonát képező hires vár. A vár déli oldalán mély katlanban fakadnak a hévvizek, a melyek már IV. Béla idejében ismeretesek voltak gyógyhatásukról. IV. Béla király, a midőn a tatár hordák elől a zniói várba menekült, több ideig tartózkodott itt. Maga a fürdő négyszög alaku, még a Thurzó grófok idejéből való és legutóbb restaurált, zárdaszerü épület. A fürdőről más helyen szólunk bővebben. A bajmóczi templom és plébánia egyike a legrégiebbeknek. Alapításának ideje 1112-ig vezethető vissza. Már 1244-ben IV. Béla Korpona városának kiadott oklevelében 124említést tesz e templomról. Az 1479. évben Onofrius de Niffor bajmóczi gróf nagy jövedelemmel egybekötött oltárigazgatóságot alapított, Lazán és Kanyanka nevű községeket adományozván az egyháznak. Temploma a XII. század végén vagy a XIII. század elején épült, de a törökök és más ellenségek elleni harczokban többször leromboltatván, sok átalakuláson ment át. A jelenlegi templom felépítménye a XVI. századból való. A protestáns vallás terjedése alkalmával az akkori kegyúr, gróf Thurzó Mihály az összes községbeliekkel együtt a protestáns hitre térvén át, a templomot is lefoglalta, mig az végre 1641-ben ismét a katholikusok kezébe került. Néhány lépésnyire a templomtól délnek van a Szt. Mihály kápolna, melyet 1718-ban Zsilka prépost építtetett. A várkápolna 1662-ben épült, falai stukkó díszítésüek. Bajmócz községtől éjszaknak áll a Szt. Vendel kápolna, melyet Derer János bajmóczi polgár 1774-ben alapított. A nagy plébánia-templom kegyura idősb gróf Pálffy János. A templomban van a Thurzó grófok sírboltja. Bajmócz várának eredete a történelmi idők homályában vész el, tény azonban, hogy már a hon foglalás idején fennállott és a hagyomány szerint Bojnik rablólovag építtette. Átkutatva a régi okiratokat, Bajmócz község elnevezése különféleképen fordul elő; leggyakoribb a "Boynicz", Bojnocz vagy pedig "Weinitz" elnevezés. A honfoglalástól kezdve egész 1300-ig ismeretlenek Bajmócz várának urai. I. Károly idejében Geletha bán (Ipolyi szerint Gelathi, vagy helyesebben Gilethi) tartózkodott itt. Nagy Lajos alatt László oppelni herczeg, Magyarország nádora volt a tulajdonosa, utána következett 1393-ban Leustachius de Ilsva nádor. 1470-ben Onoffrius de Niffor (Noffri) bajmóczi gróf birta; ezen család férfiágának kihalta után a vár Corvin Mátyás tulajdonába ment át, a ki azt fiának Corvin Jánosnak adományozta. Későbben következtek a vár birtokában a Zápolyák, ezek után Thurzó Elek gróf, II. Ferdinánd adománylevele folytán pedig 1637. évben a gróf Pálffy család. A midőn trencséni Csák Máté, I. Károly ellen hadakozott, elfoglalta Bajmócz várát is. Később pedig a husziták kezébe került, a kiktől azonban a magyar hadak rövid idő alatt visszafoglalták. Mahomed basa, belgrádi várparancsnok 1530-ban hadának egy részét ezen vidékre küldvén, a portyázó törökök Bajmócz városát felgyújtva, lerombolták, de a várat be nem vehették. 1599-ben Bocskay katonái ismét ostromolták a várat, de sikertelenül, amig a Sempte felé futó Thurzó Szaniszlótól rendelet nem jött, hogy a vár Bocskaynak megnyittassék. 1704-ben 125Rákóczy katonái 10 hónapig ostromolták, mig végre Bercsényinek megadta magát, a ki azt az összes jobbágyokkal együtt 1708-ig megszállva tartotta. Bajmócz község birtokában lévő és 1703-ból keletkezett eredeti feljegyzés szerint, Károlyi vezérlete alatt sok gyalogos és huszár jelent meg Bajmócz vára előtt és a Nyitra folyótól egészen a fürdőig és a malmoktól egészen a tengerszemig tábort ütött, az egész várost felperzselte és a lakosokat megsarczolta, annyiban, hogy minden lakója köteles volt 3 frt értékü vörös denárt és 1 frt 12 1/2 fehér denárt fizetni. Ez időben a vár parancsnoka Marsinszky András volt, a ki a várat nem akarta feladni, - de egy éjjelen sikerült Károlyi katonáinak az összes tavakat, a melyek az ivó vizet szolgáltatták, leereszteni, s akkor a várparancsnok a fegyvereket lerakva, drágaságait kocsikra téve, Német-Próna felé menekült, ott azonban a huszárok megtámadták s mindenéből kifosztották. A vár termei és helyiségei a megbecsülhetetlen műkincsek gazdag tárházát tartalmazzák. A családi képtáron kivül a különböző régi iskolák híres mestereinek eredeti festményei díszítik a falakat. A családi és magyar történelmi képtáron kívül hollandi, spanyol és olasz mesterek művei: Van Dyck, Juan-Juannes, Borgognone, Orcagna stb. Ami műtörténeti, iparművészeti és képzőművészeti ritkaságot a kitünő műízléssel és ritka szakértelemmel bíró gróf gyakori külföldi utazásaiban, költséget nem kimélve, össze tudott gyűjteni, annak csak egy kis része az, ami itt látható. Roppant gazdag gyűjteményének egyéb tárgyai többi kastélyaiban vannak elhelyezve. Vannak itt régi spanyol és XIV-XVI. századbeli berakott mívü szekrények, remek kandallók, Augusztus életnagyságu bronzszobra, XIV. Lajosnak és egy lantos ifjúnak életnagyságu vert 126ezüst szobra a híres Barbedienne párisi művésztől; a nagyteremben gyöngyházzal és teknőcz héjával kirakott székek a velenczei doge-palotából, Pompadour-asszony tükre, Kapisztrán János zászlója, Bethlen Gábor ezüst dísznyerge, gazdag és érdekes fegyvergyűjtemény, régi kinai és japáni cloisonet- és réz-tárgyak, egy ritka becsü, XIV. századbeli damaszkuszi gyertyatartó, melyen történelmi eredete ezüsttel kivert művészi kivitelü arab feliratban látható, remek szőnyegek, függönyök; továbbá a XV. századból származó nagybecsü ablak- és ajtófüggönyök, az egyik szoba falán régi olasz XV. és XVI. századbeli "Urbino" majolika-tálak gazdag gyüjteménye. Majdnem az összes szobák és termek butorzata régi; a XVI. és XVII. századból származik. A város levéltárában őriztetik III. Ferdinánd király 1647. évi márcz. 5-én kelt instrumentum regulativuma, a mely a község és a bajmóczi uradalom között felmerült magánjogi kérdéseket szabályozza és az uradalom és a község közötti jogviszonyt feltünteti. 1713. szeptember 14-én kelt VI. Károly kiváltságlevele, mely a község vásártartási jogait megerősíti. A város birtokában két XIV. századbeli buzogány van. A templomban őriznek egy tömör ezüstből vert, aranyozott gótstilű, 3 láb és 6 hüvelyk magas, XIV. századbeli szentségtartót, továbbá ugyanazon korból 2 dúsan aranyozott, szintén csúcsives stilü ezüst kehelyt. Bajmócz községét 1 méter 20 cm. vastagságu kőfal veszi körül s alatta számos, már részben bedűlt alagút vezet, a melyek a vár nagy kútjával vannak összekötve. A Bajmócz vidékén különösen Koós tájékán felfedezett őskori leletek, urnák, bronz-korszakbeli tárgyak arra mutatnak, hogy a vidék már az őskorban is lakott volt. Bottka Tivadar szerint első lakói quadok és markomannok voltak. Említést érdemel a vár kapuja előtt álló hársfa, a mely körülbelül 500-600 éves lehet, - de 1897. május havában egy nagy vihar majdnem megsemmisítette. A várat jelenlegi birtokosa, id. gróf Pálffy János nagy költséggel és fénynyel, a maga rajza és részletes utasításai alapján helyreállíttatja, a XV. század első felében divatos francia késő csucsives stilben. A restaurálás technikai részét Hubert József budapesti műépítész kiváló szakértelemmel vezeti. Fellegvára már készen áll és ha az egész mű elkészül, ez lesz az ország egyik legmonumentálisabb épülete.
BAJMÓCZ VÁRA.
Saját felvételünk.
BAJMÓCZ. - A KÖZSÉG RÉGI VÁRKAPUJA.
Heyer Artur rajza.
Brezán.
Brezán, a Brezanska nevü hegy alatt, a Nyitra balpartján, Privigyétől 127északra fekszik. A falun keresztül a Brezanka nevü hegyi patak folyik. Lakosainak száma 555, akik tótajkuak és r. katholikusok. Postája Nedozser, táviró- és vasúti állomása Privigye-Bajmócz. A XV. század elején "Berzen" név alatt Bajmócz várának tartozéka volt és a Pálffyak voltak a földesurai. Kath. temploma 1409-ben épült és fallal van körülvéve. Kegyura gróf Pálffy János. A község 1877-ben teljesen leégett. A lakosok nagy része fazekasmesterséget űz.
Brusznó.
Brusznó, kis tót falu, a handlovai völgyben. Lakosainak száma 387, vallásuk r. kath. Posta- és táviró állomása Privigye-Bajmócz. A XV. század elején a bajmóczi vár tartozéka volt. A községet az idők folyamán többször pusztította el a tűz. Lakosainak nagy része mint napszámos, a megyén kívül keresi kenyerét. Földesurai a Pálffy grófok voltak.
Chrenócz.
Chrenócz, kis tót falu, a handlovai völgyben Brusznó felett, 304 r. kath. lakossal. Postája, távirója és vasúti állomása Privigye. E község XIII. században királyi birtok volt. 1430-ban már "Hernócz" a neve és a bajmóczi várhoz tartozik. Kath. temploma a XVI. században épült és fallal van körülvéve. Kegyura gróf Pálffy János, kinek itt nagyobb birtoka van. Földesurai mindenkor a Pálffyak voltak.
Chvojnicza.
Chvojnicza, a Kis-Magura-hegy alatt, a Nyitra-völgyben fekvő község 627, tisztán németajku r. kath. vallásu lakossal. Postája Német-Próna, távirója Privigye, vasúti állomása Privigye-Bajmócz. A XVII. század elején Bajmócz várához tartozott. Kath. kápolnája 1803-ban épült. Földesurai a Pálffyak voltak, akik itt jelenleg is birtokosok. Itt van a F. M. K. E. által létesített, országszerte híres fafaragó tanműhely, mely különösen gyermekjátékok készítésével foglalkozik, a kormány anyagi támogatása mellett. Tulajdonosa Bossányi József, ki jóformán egész életét annak szenteli, hogy a szegény vidék lakóinak jólétét emelje.
Csávoj.
Csávoj, szétszórt, irtványokból álló tót falu, a kis Magúra, a "Temesi szikla" és a Koncsina hegyei alatt, a vármegye legészakibb pontján, Trencsén vármegye határán. Lakosainak száma 864. vallásuk r. kath. Postája Valaszka-Bella, táviró- és vasúti állomása Nyitra-Novák. Határában hajdan arany- és ezüstbányák voltak, melyeket azonban csekély tartalmuk miatt nem aknáztak ki. Kath. temploma 1789-ben épült. A lakosok, mint házalók, messze vidékeken vándoriparral foglalkoznak. A XIV. század vége felé mint a Bossányiak birtoka szerepelt.
128Czach.
Czach, nagyobb német község a Nyitra-völgyben, Német-Próna mellett. Lakosainak száma 882, vallásuk r. kath. Postája Német-Próna, távirója Privigye, vasúti állomása Privigye-Bajmócz. R. kath. temploma 1896-ban épült; kegyura a vallásalap. A XIV. században itt aranyat mostak a lakosok. Földesura a XVI. század óta, amikor "Csek" (Chek)-nek nevezték, az erdődi gróf Pálffy család volt, melynek itt most is nagyobb birtoka van.
Czigel.
Czigel, tót község a Nagy-Krics hegy alatt, Privigyétől délkeletre, 8 kmre, 578 lakossal. Vallásuk r. kath. Postája, távirója és vasúti állomása Privigye. E község 1461-ben "Cyglen" név alatt szerepel. Kath. temploma a XVII. század végén épült. Kegyura gróf Pálffy János. Földesurai a Pálffyak voltak, akiknek itt jelenleg is nagyobb birtokuk van.
Divék-Jeskófalu.
Divék-Jeskófalu, rudnóvölgyi kis tót község a "Kis-Rokos" nevü hegy tövében, a Belanka-patak mellett, 161 r. kath. vallásu lakossal. Postája Nyitra-Rudnó, távirója Privigye, vasúti állomása Nyitra-Novák. Földesurai az Ujfalussy és a Rudnay családok voltak.
Divék-Ujfalu.
Divék-Ujfalu és Szomorfalu egyesített rudnóvölgyi községek, melyekhez Beznakfalva is csatoltatott. Szintén a Rokos nevü hegy lábánál fekszik. Lakosainak száma 461, vallásuk r. kath. (65 izraelita). Posta- és vasúti állomása Nyitra-Novák, távirója Privigye. Divék-Ujfalut a Divék nemzetségbeliek alapították. 1270. előtt Divecske név alatt szerepel. Kath. temploma, mely fallal van körülvéve, nagyon régi, de 1820-28 között ujra építették. Kegyura a Rudnay-család. Itt izr. imaház is van, mely 1886-ban épült. A községben három érdekes régi várkastély van. Az egyik, mely jelenleg Rudnay Istváné, 1380-tól 1401-ig épült, a mely utóbbi évben a várárkokat és sánczokat fejezték be. E várkastély, mely akkoriban az Ujfalussy és a Rudnay-családé volt, a XVI. században az Ujfalussyak birtokába került és gróf Ujfalussy Károly halálával a Rudnay-családra szállott. 1818 óta Rudnay Elek (Rudnay Sándor primás testvére) birta, a kitől a jelenlegi tulajdonos örökölte. A másik várkastélyt az Ujfalussyak már mint bárók, a XVII. században építtették, a XVIII. században pedig kibővítették; később, örökség útján, Rudnay Dénesre szállott, aki 1886-ban eladta. Jelenleg idegen kézen van és tulajdonosa szeszgyárrá alakította át belsejét. A harmadik várkastély Rudnay Jusztin tulajdonában van. Ezt gróf Ujfalussy Mátyás özvegye, Károlyi Éva, a XVIII. század közepén építtette. Később szintén a Rudnayakra szállott és örökség útján került a jelenlegi tulajdonos birtokába. Rudnay Jusztin kertjében egy rendkívül ritka terjedelmű és teljesen egészséges, óriási hársfa áll, mely egyike az ország legritkább példányainak. Rudnay István birtokában van az Ujfalussy és Rudnay családok érdekes levéltára, melyben, többek közt, 11 Árpádkori oklevél van. Legrégibb köztük egy 1242-ben Akur, Bojon és Eszte (Joakun-nak, a nyitrai vár comesének fiai) közt létrejött osztály-levél. Ugyancsak a Rudnay István tulajdonát képező kastély pinczéjében a 30-as években XV. századbeli fegyverzeteket találtak, a község határában pedig többször bukkantak elásott pénzekre. Az utolsó ily lelet a 80-as években történt, amikor egy juhász körülbelül 300 drb apró arany- és ezüstpénzt talált; a község fölött elterülő hegyekben pedig gyakran fordulnak elő kőkorszakbeli cserepek. 1808-ban a községben pórlázadás volt. Értelmi szerzője báró Splényiné, szül. gr. Ujfalussy Gabriella, ki - mert a divék-ujfalusi birtokot a Rudnay családnak itélték oda és adták át végrehajtás útján - Valaszka-Belától kezdve, az egész rudnóvölgyi községek jobbágyait leitatva, mintegy 5000 emberrel a várkastélyt megostromolta és a birtokot visszafoglalta, mely alkalommal Turchányi János volt vértes-ezredes, ki mint vendég tartózkodott ott, fejére halálos ütést kapott. Ujfalussy grófnő fölött törvényt tartottak s fogságra ítélték, melyet bűnszerző ügyvédjével együtt Nyitrán ki is töltött.
DIVÉK-UJFALU. - A RUDNAYAK VÁRKASTÉLYAI.
Saját felvételünk.
Dlzsin.
Dlzsin, kis tót község a Rudnóvölgyben, az Oborszki és Lazni nevü hegyek tövében, a Belanka-patak mellett. Lakosainak száma 227, vallásuk r. kath. Postája Nyitra-Rudnó, távirója és vasúti állomása Nyitra-Novák. Földesurai a Rudnayak voltak. E községről már a XIII. században van említés téve; akkoriban "Dolsin" néven nevezték.
Dobrocsna.
Dobrocsna, az e községről elnevezett regényes völgyben, szintén a 129Belanka-patak mellett fekvő tót falu, 260 r. kath. vallásu lakossal. Postája Nyitra-Rudnó, táviró- és vasúti állomása Ny.-Novák. Határában hajdan aranybánya volt. Földesurai szintén a Rudnayak voltak. A XIII. században "Bükk" (Bykk) volt a neve, de 1337-ben már mint "Dobrochnya" fordul elő.
Dubnicza.
Dubnicza, regényes fekvésü kis tót falu, az Obora nevü fenyveserdő mellett, Bajmócztól északra. Lakosainak száma összesen 199, akik római katholikusok. Postája Bajmócz, táviró- és vasúti állomása Privigye. Régi község, melynek okiratilag igazolható nyomai már 1113-ra vezethetők vissza. Földesurai a Pálffyak voltak.
Felső-Lelócz.
Felső-Lelócz, nyitramenti kis tót község, 269 r. kath. vallásu lakossal. Postája, távirója és vasúti állomása Nyitra-Novák. A falu 1332-ben királyi birtok volt. Későbbi földesurai a Tarnóczyak voltak.
Felső-Sutócz.
Felső-Sutócz, regényes fekvésü tót község Bajmócztól északnyugotra, 186 r. kath. vallásu lakossal. A falu utczáját patak szeli át. A község postája Bajmócz, távirója és vasúti állomása Privigye. Földesurai már 1315-ben a Divékiek és később az ezektől származó Rudnayak voltak. A községnek Alsó-Sutóczczal együtt közös állami elemi népiskolája van.
Gajdel.
Gajdel, nagy német falu a járás északi határán, Turóczvármegye szomszédságában, a Nasenstein nevü hegy alatt. Lakosainak száma 1833, vallásuk r. kath. Postája van, távirója és vasúti állomása Privigye. 1413-ban a község "Gejdel" név alatt a bajmóczi vár tartozéka volt. Kath. temploma nagyon régi, a XIV. században épült, kőfallal van körülvéve és kegyura gróf Pálffy János, kinek itt nagy kiterjedésü birtokai vannak. Földesurai a Thurzók és később az erdődi gróf Pálffyak voltak. Határában fakad a Nyitra folyó.
Handlova.
Handlova, nagy község, a hasonnevü völgyben, a Nagy-Krics alatt, a Handlovka-patak mellett. Egyetlen utczája nem kevesebb, mint hét kilométer hosszúságban vonúl a keskeny völgy talpán. Lakosainak száma 3506, 130kik közt csak 100 tót van, a többi mind német. Vallásuk r. katholikus; még izr. is alig néhány él köztük. Postája van, táviró- és vasúti állomása Privigye. Lakosságáról, mely a vármegye legérdekesebb népfajai közé tartozik, más helyen bővebben irunk. Egy 1385-ből származó oklevél szerint első telepese a Hénul-család volt, mely Körmöczbányáról származott ide. A község Corvin János idejében különféle kiváltságokat élvezett. Szapolyai István Corvin Jánostól elfoglalta. Majd a Thurzók birtokába ment át; később pedig a Pálffyaké lett, kik itt jelenleg is birtokosok. Kath. temploma fallal van körülvéve. A XV. században kezdték építeni, de szentélyrészét csak a XVI. század végén építették hozzá. Kegyura gróf Pálffy János. A templomban több értékes ötvösművet őriznek; igy egy gótikus szentségtartót és egy XVI. századból eredő ezüst keresztet. A községházán számos XVII. századbeli okiratot őriznek. A helységtől délre kőszénbánya van művelés alatt; van itt továbbá gőzfűrész és gőzmalom, három vizimalom, kath. olvasó-kör, önkéntes tüzoltó egylet és több iskola. Lakosainak nagy része gyümölcstermeléssel és kereskedéssel foglalkozik.
Hrádecz.
Hrádecz, kis tót falu, Privigyétől keletre, a hradeczi erdők alatt. A községet hegyi patak szeli át. Lakosainak száma 257, vallásuk r. kath. Posta-, táviró- és vasúti állomása Privigye. 1433-ban a bajmóczi vár tartozéka volt. A községben fennálló állami elemi iskola hivatva van a lakosok magyarosodását előmozdítani. Földesurai az erdődi Pálffy grófok voltak.
Jalovecz.
Jalovecz, a handlovai völgyben fekvő tót község, 303 r. kath. lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomása Privigye. Földesurai az erdődi Pálffyak voltak. A község 1430-ban Bajmócz várának tartozéka volt.
Kanyánka.
Kanyánka, Privigyétől északra, a Nyitra jobb partján. Lakosai tótajkuak, számuk 241, vallásuk r. kath. Postája Nedozser, táviró- és vasúti állomása Privigye. Földesurai a Pálffyak voltak. Már a XV. század végén Bajmócz várának birtoka volt.
Kesselőkő-Podhrágy.
Kesselőkő-Podhrágy, Turóczvármegye határán, a Ptacsnik hegység egyik nyúlványán fekvő tót község, 534 r. kath. lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomása Nyitra-Novák. Kath. temploma a mult század elején épült. Kegyura a vallásalap. A község fölött a Podhrágy-hegyen emelkedik a kesselőkői várrom, a kesselőkői Majthényiak-nak ősi fészke, melynek történeti szerepléséről más helyen szólunk. A XIV. század közepén királyi vár volt. A romokat nemcsak az idő viselte meg annyira, hogy ma már csak néhány falrészük látható, hanem a falu lakosainak kegyeletlensége is, akik a vár falában kitünő építkezési anyagot látva, minden ellenőrzés daczára széthordják.
Kis-Csaucsa.
Kis-Csaucsa, a handlovai völgyben fekvő tót község, 526 r. kath. vallásu lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomása Privigye. Földesurai az erdődi Pálffy grófok voltak, akiknek itt most is nagyobb birtokuk van. A XV. században "Csőcse" (Chewche) néven említik, mint a bajmóczi vár tartozékát.
Kis-Lehota.
Kis-Lehota, a Ptacsnik hegységnek nyugati oldalán, Kesselőkő-Podhrágy közelében fekvő tót község, 362 r. kath. vallásu lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomás Nyitra-Novák. Kápolnája e század elején épült. Földesurai a Majthényiak voltak. E község 1602-ben Kis-Paplehota néven szerepelt.
Kis-Lehotka.
Kis-Lehotka, Privigye mellett, ettől keletre, a hrádeczi erdők alatt fekvő tót falu, 183 r. kath. vallásu lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomása Privigye. A községben állami népiskola van. A XIV. században Privigye város birtoka volt. Későbbi földesurai a Pálffyak voltak.
Kis-Próna.
Kis-Próna, a Nyitra balpartján fekvő tót község, 450 r. kath. vallású lakossal. Postája Német-Próna, táviró- és vasúti állomása Privigye. A község közelében van a Visehrad nevü hegy, melyen egy várnak már csekély rommaradványa található. E falu a XIV. században már a Bossányiak birtoka volt. Később a Kosztolányi-család volt a földesura.
Koczur.
Koczur, Bajmócz alatt, a Nyitra-folyó közelében fekvő tót község, összesen 142 r. kath. vallásu lakossal. Postája Bajmócz, táviró- és vasúti állomása Privigye. Már 1113-ban szerepel "Cozuran" név alatt. Az egész falu, hegyoldalon elszórva fekvő házakból áll. Földesurai a Divékiek voltak és akkor "Kucsure" (Kuchure) volt a község neve. Később a Simonyi-család lett a földesura.
131Kós.
Kós, tót község, Privigyétől délnyugotra, 7 kilométerre, 850 r. kath. vallásu lakossal. Vasúti megálló. Posta- és távirója Privigye. Egy XIV. századbeli német okiratban "Andreasdorf" néven szerepel. A XV. század első felében "Kas" név alatt a Bajmócz várához tartozó szabadalmasok telepe volt. Kath. temploma a XVIII. század végén épült és fallal van körülvéve. Kegyura gróf Pálffy János, kinek itt nagyobb birtoka van, melyhez egy gazdasági szeszgyár tartozik.
Kosztolnafalu.
Kosztolnafalu, a Belanka völgyben fekszik, Banka és Dlzsin közt. Lakosai tótajkuak, számuk 275, vallásuk r. kath. Postája Nyitra-Rudnó, táviró- és vasúti állomása Nyitra-Novák. Ősrégi község. 1113-ban "Kosztulán" (Costulan) néven várbirtok volt. Kath. temploma, mely fallal van körülvéve, 1515-ben már fennállott. Hajóját 1742-ben építették újra. Földesurai a Rudnayak voltak.
Krstyánfalu.
Krstyánfalu, a Belanka-patak völgyében, Rudnó mellett, a Rokos-hegy alatt fekvő tót község 212 r. kath. vallásu lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomása Nyitra-Novák. E község 1343-ban egy helyen "Christinensis", egy másik oklevélben pedig "Christinenfalva" név alatt mint a Divék nemzetség birtoka szerepel. Van itt egy régi nemesi kuria, melyet a Turcsányiak építtettek; jelenleg Kubinyi Gusztáv tulajdona. Földesurai a Turcsányiak voltak.
Laszkár.
Laszkár, a Nyitra bal partján fekvő tót község, Kóstól délre. Lakosainak száma 219, vallásuk r. kath. Posta-, táviró- és vasúti állomása Nyitra-Novák. A XV. század elejéről származó okiratokban "Laszkafalva" néven szerepel. Itt van egy Tarnóczy Kázmér cs. és kir. kamarás tulajdonát képező várkastély és szép, regényes részletekben bővelkedő angol park. A kastély hajdan sánczokkal és vizárkokkal körülvett vár volt. A laszkári, bajmóczi és kesselőkői várak urai szükség esetén elzárták a völgyet a közös ellenség előtt és együtt védelmezték. Később, az Erdődyek alatt, az árkokat betemették, a megrongált várfalakat széthordták és egyik részét átalakították kastélynak, melynek falai még az emeleten is közel 2 méter vastagságuak. Most 24 szép kényelmes helyisége van, ezek közt egy freskókkal diszített nagy terem és egy csinos kápolna. Emeletén széles, nyitott, oszlopos erkély húzódik végig. Az uradalom és a kastély a Laszkáry családé volt, azután átment a Berényiek, majd a gr. Erdődyek birtokába, végre a báró Braunecker-családé lett és vásárlás útján került a jelenlegi tulajdonos atyjának kezébe.
LASZKÁR. - A LASZKÁRY-CSALÁD VÁRKASTÉLYA. (TARNÓCZY KÁZMÉR TULAJDONA.)
Saját felvételünk.
Lazán.
Lazán, a Nyitra jobb partján, Privigyétől északra, 627 tót nyelvü, r. kath. vallásu lakossal. Postája Nedozser, táviró- és vasúti állomása Privigye. Kath. temploma 1874-ben épült. A községben jól berendezett kórházat tartanak fenn. A falu 1430-ban Bajmócz várához tartozott.
Lestyén.
Lestyén, a Kis-Magura alatt, a Belanka-patak völgyében fekvő tót község, 266 r. kath. lakossal. Postája Nyitra-Rudnó, táviró- és vasúti állomása Nyitra-Novák. Földesura 1348-ban a Divék nemzetség volt és később az ezen nemzetségből származó Rudnayak.
132Lipnik.
Lipnik, a handlovai völgyben Chrenócz mellett fekvő tót falu, 261 r. kath. vallásu lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomása Privigye. Alatta folyik el a Handlova-patak. Földesurai a Pálffyak voltak.
Lomnicza.
Lomnicza, a Sztrázs-hegy alatt, a Belanka-patak völgyében fekvő tót község, 228 r. kath. vallásu lakossal. Postája Nyitra-Rudnó, táviró- és vasúti állomása Nyitra-Novák. Itt a Thonet-czég hajlitottfa-bútorgyárának egy kisebb gőzfűrész-telepe van. Földesurai a XIV. elején a Divékyek és később az ezektől származó Rudnayak voltak.
Mácsó.
Mácsó, kis tót község, a Belanka-patak völgyében, Nyitra-Divék mellett. Lakosainak száma 189, vallásuk r. kath. Postája Nyitra-Rudnó, távirója Privigye, vasúti állomása Nyitra-Novák. A XV. és XVI. században "Macsal" (Machal) név alatt mint a Divék nemzetség birtoka szerepel. Később a nyitrai székeskáptalan volt földesura.
Majzel.
Majzel, a Zsjár-hegység, Visegrád-hegye alatt fekvő tiszta német falu, Német-Próna mellett, 399 r. kath. vallásu lakossal. Postája Német-Próna, táviró- és vasúti állomása Privigye. Földesura 1419-ben a Bossányi-család volt.
Morovno.
Morovno, Handlovától északra fekvő kis tót falu, összesen 180 r. kath. vallásu lakossal. Postája Handlova, táviró- és vasúti állomása Privigye. Ősrégi község, mely már a XII. század elején "Morava" név alatt szerepelt. Corvin János birtoka volt, kitől Szapolyai István elfoglalta. Később a Thurzók tulajdonába került és végre a Pálffyak lettek urai. A faluban állami elemi iskola van.
Nagy-Csaucsa.
Nagy-Csaucsa, a handlovai völgyben, Privigyétől keletre fekvő tót község, 322 r. kath. vallásu lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomása Privigye. Földesurai az erdődi Pálffyak voltak. A község 1430-ban már a bajmóczi vár tartozéka volt.
Nagy-Lehota.
Nagy-Lehota, Kesselőkőtől északnyugotra fekvő tót község, 832 r. kath. vallásu lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomása Nyitra-Novák. Kath. temploma a mult század elején épült. Földesurai a Majthényiak voltak. E község 1388-ban Istvánlehota, 1533-ban Paplehota, 1602-ben pedig mint Nagy-Paplehota szerepelt és Kesseleőkeő vár tartozéka volt.
Nagy-Lehotka.
Nagy-Lehotka, Kis-Lehotka mellett, Privigyétől keletre. Tót község, 339 r. kath. vallásu lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomása Privigye. E község 1383-ban "Mihály-Lehotája" (Myhallehotaya) néven Privigye város tartozéka volt. Későbbi földesurai az Erdődyek voltak.
Neczpál.
Neczpál, Privigye mellett, ettől északra fekvő tót falu, 327 r. kath. vallásu lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomása Privigye. Földesurai 1430-ban már a Pálffyak voltak, akiknek itt most is nagyobb birtokuk van.
Nedozser.
Nedozser, a Nyitra balpartján, 683 túlnyomóan tótajku és kevés magyar lakossal. Vallásuk r. kath. Postája van, táviró- és vasúti állomása Privigye. Csupán kápolna van a községben, mely 1866-ban épült. Földesurai már a XV. században is a Pálffyak voltak. Akkoriban Nádasszer (Nádas ér) volt a község neve. Gróf Pálffy Jánosnak most is nagyobb birtokterülete van a község határában.
Német-Próna.
Német-Próna, nagyközség a Nyitra jobb partján, 2486 lakossal, a kik közül 36 magyar, 146 tót, a többi német; néhány ágostai evangelikus és zsidó családon kívül valamennyi r. katholikus. Postája van, távirója és vasúti állomása Privigye. Keletről a Zsjár-hegység, északról a Klak, nyugotról a Kis-Magura-hegység, délről pedig síkság határolja. Északnyugoti határában terjedelmes kőmezők, keletnek pedig dombos földhányások terülnek el, melyek hajdan aranybányák voltak. Dr. Wenzel szerint e bányák, melyek már a quádok - e vidék első lakóinak - idejében megvoltak, az Anjouk korában már nem míveltettek. II. Géza alatt flammandok és frankok, később felső-szászok, sziléziaik, thüringiaiak és osztrákok telepedtek itt le. Irott följegyzések egész a XIII. század elejéig vezetnek vissza. A XIII. században a község a bajmóczi várbirtokok közé tartozott. Az egész terület az aranybányászat és mosás nyomait mutatja és még a mult században is két ízben kutattak arany után a Stoln és a Reisehorn nevü felhagyott bányáknál. Lakosai nagyrészt 133tímárok és posztószövők, a nők pedig aranyhímzéssel foglalkoznak. Van itt posztókészítők egyesülete, egy posztógyár és két társaskör. A lakosok hajdan szőlőmíveléssel is foglalkoztak, de a bor silánysága s ennek következtében olcsósága miatt abba hagyták e nem jövedelmező mívelési ágat. Egy 1275-iki oklevél szerint "Terra Prouna"-t, a mostani Német-Prónát, gróf Rechk kapta adományba. A XV. század végéig Ilosvay, azután a XVII. században a Thurzó-család és végre az erdődi gróf Pálffyak birtokába jutott. A község okiratai a XVI. században tűzvész következtében elpusztultak. A község és határa több ízben harcz színhelye is volt. A törökök feldúlták, Thököly és Bocskay hadai is pusztították, a harminczéves háboru alatt Mansfeld is itt bujdosott seregével, 1827-ben pedig az egész község leégett. Kath. templomát a XIV. században Ilsvay nádor építtette. Kibővítették és restaurálták a XVI. és XVII. században. Alatta két tágas sírbolt van. Van a községben egy apáczakolostor is, melyet Czeizel Venant sóskuti plébános 1889-ben alapított.
Nevidzén.
Nevidzén, tót község, a Magura nyugoti oldalán, 400 r. kath. vallásu lakossal. Postája Nyitra-Rudnó, táviró- és vasúti állomás Nyitra-Novák. Földesurai a Rudnayak voltak. Határában hajdan aranybánya volt. A községnek a XIV. század első felében "Nevigyen" volt a neve.
Nyitra-Divék.
NYITRA-DIVÉK. - AZ ÁRPÁDKORI TEMPLOM.
Saját felvételünk.
Nyitra-Divék, Bastyánka faluval egyesített község a rudnói völgyben, a Rokos-hegy lábánál, a Belanka-patak mellett fekvő tót község 405 r. kath. vallásu lakossal. Postája Nyitra-Rudnó, távirója Privigye, vasúti állomása Nyitra-Novák. Nevezetes a románkori kéttornyu r. kath. temploma. Építésének ideje pontosan meg nem állapítható. Az építkezés modora és tornyainak elhelyezése a XI. századra utalnak. Hogy a XII. században már fennállott, okiratilag igazolható. Érdekes a templom kapuja is, patkó-alakú, kovácsolt vasból készült díszítéseivel. Orgonája 1673-ból való. A templom, melynek eredeti alakját és építési jellegét a gyakori javítások és átalakítások elrontották, kőfallal van körülvéve. A község nyugoti határában fekvő Kis- és Nagy-Hrádek nevü két nagyobb dombon hajdan kisebb váracsok állottak, melyeknek nyomait az ott még ma is található, mészbe rakott kő- és téglamaradványok mutatják. A Hrádek-hegy keleti lejtőjén több, 2-3 és 20-30 méter átmérőjű cromlechszerű kőkerítések, az e környéken található kőkori emlékek, azt a feltevést látszanak igazolni, hogy itt cromlechek voltak, melyekről eddig azt hitték, hogy Magyarországon hiányoznak. A Pozsonymegyében fölfedezett állitólagos cromlechek legalább nem bizonyultak annak. 134A Divéki család egyik ágának birtokában régi nevezetes oklevelek voltak az Árpádházi királyok idejéből, de a leveles ládát tűz pusztította el. Vindisch István divéki lakos tulajdonában azonban sok régi, köztük számos magyar nyelvü, érdekes okirat van a XVI. századból; de a szintén itt lakó Divéki Ignácz is számos családtörténeti vonatkozásu oklevelet őriz. Földesurai már a XIII. század elején a Divék (Deveck) nemzetség és később az ebből származó Ujfalussyak és Rudnayak voltak. A községhez csatolt Beznákfalva-pusztán is volt templom, melyet Beznák Mihály czímzetes püspök, nyitrai kanonok és fivére János építtettek. A mult század végén a templom már oly roskadozó állapotban volt, hogy be kellett záratni; 1811-ben rombolták le. A község határában a Skolka nevű hegyen egy "Klacsna szkala" nevű kősziklában mély barlang van, mely a Jánosik-féle rablóvilág idejében e környéken bizonyos hirhedtségre tett szert.
NYITRA-DIVÉK. - A TEMPLOM PORTÁLÉJA.
Saját felvételünk.
Nyitra-Novák.
NYITRA-NOVÁK. - A MAJTHÉNYI-KASTÉLYOK.
Saját felvételünk.
Nyitra-Novák, a Nyitra balpartján, Privigyétől délnyugotra 11 kilométerre fekvő község, 664 lakossal, kik közül 82 magyar, 35 német, 540 tót. Kevés izraelitán kivül mind r. kath. Posta-, táviró- és vasúti állomás helyben van. E községről már a XII. században találunk feljegyzéseket. Kath. temploma a XV. században épült. Kegyura a Majthényi-család. Az izr. imaházat a 70-es években építették. A községben van a Majthényi-családnak 3 nemesi kuriája és egy 4-ik, amely Rakovszky Ferenczé. A Majthényi-féle kuriák közül kettő régi, de csinos és szilárd épület, a harmadik pedig már lakatlan. Mind a három a mult századokban épült, de máig is igen jó karban van. Tulajdonosaik Majthényi Rudolf és Albert, kiknek itt nagyobb kiterjedésü birtokaik vannak. Rakovszky Ferencz úrilakát annak idején szintén a Majthényiak építtették. Említésre méltó a Rakovszky tulajdonát képező gazdag gyüjtemény, mely különböző korbeli régiségein kivül több nagyértékü keleti szőnyeget, régi fegyvereket, családi ékszereket, díszruhát és szerszámdíszt és exotikus országokból összegyüjtött tárgyakat, főleg fegyvereket foglal magában. A F. M. K. E a községben kisdedóvót tart fenn.
Nyitra-Rudnó.
Nyitra-Rudnó, a rudnói völgyben fekvő tót falu 274 r. kath. vallásu lakossal. Postája helyben van, táviró és vasúti állomás Nyitra-Novák. Van kath. temploma, mely 1802-ben és izr. imaháza, mely 1874-ben épült. A templom 135kegyura a vallásalap. A községben két régi kuriális épület van. Az egyik Rudnay Józsefé, a másik Sporzon Ernőé. Földesura már 1275-ben a Divék nemzetség volt; később az ezektől származó Rudnayak és jelenleg is Rudnay Dénesnek van itt nagyobb birtoka.
Pollusz.
Pollusz, nyitravölgyi tót község, Német-Prónától délre, 219 r. kath. vallásu lakossal. Postája Nedozser, táviró- és vasúti állomás Privigye. A községben csak kápolna van, mely 1890-ben épült. Földesurai a Pálffyak voltak. 1583-ban már Bajmócz várának tartozéka volt.
Poruba.
Poruba, a Kis-Magura nyugoti lábánál, Német-Prónától délnyugotra fekvő tót falu, 581 r. kath. lakossal. Postája Nedozser, táviró- és vasúti állomása Privigye. Kath. temploma az Árpádházi királyok korában épült és régi kőfallal van körülvéve. Kegyura gr. Pálffy János. E község 1430-ban Bajmócz várának tartozéka volt.
Rásztocsno.
Rásztocsno, tót község, a handlovai völgyben, Handlovától északra, hozzá közel, 764 r. kath. vallásu lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomása Privigye. E falu 1429-ben "Ráztosnya" néven Bajmócz várának tartozéka volt. Kath. temploma a XVI. században épült és kőfallal van körülvéve. Kegyura gr. Pálffy János, kinek itt nagyobb kiterjedésü birtoka van.
Rudnó-Lehota.
Rudnó-Lehota, a "Magas Rokos" alatti völgyben fekvő tót község, Nyitra-Rudnó fölött, 317 r. kath. vallásu lakossal. Postája Nyitra-Rudnó, táviró- és vasúti állomása Nyitra-Novák. Földesura 1533-ban már a Rudnay-család volt.
Szebedrázs.
Szebedrázs, a Nyitra-völgyben, Privigyétől délre fekvő tót község, 520 r. kath. vallásu lakossal. Posta-, táviró- és vasúti állomása Privigye. Kath. temploma a mult század közepén épült. Kegyura a vallásalap. A község 1245-ben Kesselőkő várának tartozéka volt és azután is a Majthényiak voltak a földesurai.
Szecs.
Szecs, a rudnói völgyben, a Kis-Magura alatt fekvő tót falu 262 r. kath. vallásu lakossal. Postája Nyitra-Rudnó, táviró- és vasúti állomása Nyitra-Novák. 1275-ben a Divék nemzetség birtoka volt. Később a Motesiczkyak és a Bossányiak voltak a földesurai.
Szolka.
Szolka, nyitravölgyi német község, Német-Próna mellett, 251 r. kath. vallásu lakossal. Postája Német-Próna, táviró- és vasúti állomása Privigye. 1424-ben a községnek magyar neve volt; Zalkának hivták és a túróczi prépostság birtokát képezte.
Temes.
Temes, Csávoj és Nevidzén közt, a Kis-Magura nyugoti lejtőjén fekvő tót falu 207 r. kath. vallásu lakossal. Postája Valaszka-Bela, táviró- és vasúti állomása Nyitra-Novák. Lakosai mint házalók vándoriparral foglalkoznak. Földesurai 1332-ben a Bossányiak és később a Rudnayak voltak.
Tuzsina.
Tuzsina, Gajdel alatt, Német-Prónától északra, a Nyitra jobb partján fekvő nagy német község, 2242 r. kath. lakossal. Postája Német-Próna, táviró- és vasúti állomása Privigye. E község három egymástól teljesen elütő név alatt szerepel. 1393-ban Villa fabri elnevezés alatt találjuk, 1430-ban pedig Kovács-Lehota (Kovachlehota) néven a bajmóczi vár tartozéka volt. Kath. temploma 1795-ben épült. Kegyura gr. Pálffy János, kinek itt nagyobb birtoka is van. Földesurai mindenkor a Pálffyak voltak.
Valaszka-Bela.
Valaszka-Bela, a Rudnóvölgy legészakibb részén, Trencsénvármegye határán fekvő nagy tót község, 3135 r. kath. lakossal. Posta helyben, táviró- és vasúti állomás Nyitra-Novák. A község házai szétszórtan fekszenek. 84 irtványból áll, melyek legnagyobbrészt a hegyoldalakon állanak. Lakosai vándoriparral foglalkoznak és mint üveges és ablakos tótok járják be az országot. Kath. temploma 1799-ben épült. Kegyura a nyitrai püspök. E község a XIV. században egyszerűen "Bella" néven, a XV. század elején pedig már "Bélapataka" elnevezéssel, mint a Bossányiak birtoka szerepel. Későbbi földesura a nyitrai püspök és a Rudnay család volt.
Verbény.
Verbény, tót község, a Belanka-patak völgyében, Nyitra-Divék mellett, 178 r. kath. lakossal. Postája Nyitra-Rudnó, táviró Privigye, vasúti állomás Nyitra-Novák. A falu 1895-ben teljesen leégett. Földesurai 1396-tól a Rudnayak és a Majthényiak voltak.

« PÖSTYÉNI JÁRÁS. | KEZDŐLAP Nyitra vármegye Tartalomjegyzék | SZAKOLCZAI JÁRÁS. »