« ELŐSZÓ Irta Kállay András. | KEZDŐLAP Szabolcs vármegye Tartalomjegyzék | SZABOLCS VÁRMEGYE GEOLOGIÁJA. Irta dr. Jósa András, revid. Treitz Péter. »

1SZABOLCS VÁRMEGYE FEKVÉSE, HATÁRAI, TERÜLETE ÉS VÍZRAJZA.
Irta dr. Jósa András, revideálta Lóczy Lajos
Szabolcs vármegye térképe.
Rajzolta Bannwarth Th. Kartografiai műintézete. (Czímkép)
Fekvés.
A nagy magyar alföldi medenczének északi határvonalán fekszik Szabolcs vármegye, az északi szélesség 47'31'-48'28' és a keleti hosszúságnak (Ferrótól számítva) 38'40'-40'15' fokai között. Alakja legmegközelítőbben háromszöghöz hasonlítható. Legszélesebb a keleti határán, a hol Bereg, Szatmár és egy kis vonalon Bihar vármegyével érintkezik. Nyugat felé haladva, mindinkább keskenyedik a területe. Délről Hajdu vármegye erősen benyúlik a Tisza-Polgár határában csúcsosodó háromszögbe. Az éjszaki határvonalon a Tisza délnyugati irányban húzódó folyása adja a háromszög harmadik oldalát, a mely Zempléntől és Borsodtól választja el Szabolcs vármegyét.
Terület.
Területe: 4639.03 □ km; egészben a tenger színe fölött 200 méteren alól fekvő mély síkság, a mely a vármegye északnyugati csúcsán 100 méter alá száll. A vármegye területének legnagyobb részét a T.-Eszlár, Nyíregyháza és Új-Fehértó határain délről északra irányuló vonaltól keletre fekvő, - délről északra nyúló, - mintegy 4825 □ km területü Nyír képezi, melyből Szabolcs vármegyére körülbelül 3349, Szatmárra 290, Biharra 380, Hajdu vármegyére pedig 806 □ km esik.
A Nyírnek enyhén lejtő nyugati határán túl a legaczélosabb búzát termő, - televényben gazdag, - homokos terület: T.-Polgár, T.-Dob, T.-Dada, T.-Büd, Büd-Szt.-Mihály, T.-Lök, T.-Eszlár, Nagyfalu, részben Nyíregyháza és Uj-Fehértó nagyterjedelmű határaiban fekszik.
A Nyír.
A Nyír észak felé a szemnek észrevehetetlenül lejt és határát itt a Berkesztől Vencsellőig vonuló, - mintegy 50 km. hosszu - 1880-tól 1883-ig épült Lónyay-gyüjtőcsatorna képezi, a mely a Nyírből a Rétköz felé rohanó nagymennyiségü csapadék-vizeknek útját állja, felfogja és Vencsellőnél a Tiszába vezeti - és választja el az úgynevezett Rétköztől, mely mintegy 140,000 holdnyi terület, a hol a Tisza-szabályozás előtt, - kivéve a községeknek belterületét és ezek határainak egyes kisebb-nagyobb homokos szigeteit, - a vizimadarak Európában ismert csaknem minden fajainak milliárdja, csíkok és halak éltek és szaporodtak; sőt azután is addig, míg a Nyírvizeket felfogó gyűjtő-csatorna el nem készült, a mely művelet a Nyírvíz-szabályozásnak előmunkálatát képezte.
2Keletre keskeny és csakis a Kraszna mellett mocsaras szegély választja el a Nyírt a Tiszától és Krasznától, mely helyen meredeken, másutt lejtősen megy át a környező agyagos lapályba.
A déli bihari oldal, mely meredeken hajlik a Berettyó és Ér folyó medenczéjéra, oly élesen válik el a szomszédos televényes agyagtalajtól, hogy az uralkodó szelek a homokot mintegy reáborítják az egészen elütő természetü talajra és a Nyírnek határát, lassan bár, de mindinkább délre tolják.
Míg éjszak felé a Nyírnek homokja lejtősen és elmosódottan, addig itt meredeken határolódik.
Szabolcs vármegyének kőzetei, hegyei egyáltalában nincsenek.
A Nyír egy a síkságból kiemelkedő homokmagaslat, melynek keletkezéséről alább lesz szó, és a mely kiemelkedést egy zegzúgos vonal egy nagyobb éjszaki és egy kisebb déli részre oszt.
A déli rész mintegy negyedét képezi az éjszakinak.
Szabolcs vidéke Tokaj felé.
Saját felvételünk.
Vízválasztó.
A vízválasztó vonal Vásáros-Naménynál kezdődik és Ilk, Nyír-Mada, Papos, Jármi, Hodász, Császári, Nyír-Bátor, Mihálydi, Nyír-Béltek községek határain át Hadházig vonul.
A vízválasztó vonalnak gerincze V.-Namény közelében 139, Ny.-Béltek határában már 186, Hadház és Böszörmény között pedig megint csak 162 méter magasságban fekszik a tenger színe felett, míg a Tiszának null pontja Naménynál 113, Tokajnál 97, Tisza-Polgárnál pedig 93.
A vármegyét határoló, némely helyen átszelő Tisza medrének 223 km. útjában tehát 20 méter esése van.
A Bodrog és a Takta, a mely utóbbi csak a közeli Tarczal tájékán szedi össze magát mocsarakból folyóvá és csak is csapadékos időben folyik, máskor pedig álló víznek tekinthető, csak torkolatuk közelében néhány kilométer hosszuságban érintik Szabolcs vármegye határát.
A Nyír, bár agyagban, televényben, tehát termőképességben is jóval 3magasabban áll, mint például a pestmegyei homokterület, mégis alá van vetve a szél hatalmának.
Miután pedig nálunk az északi szél uralkodó és valószinüleg az ősidőkben is az volt, a völgyületeknek főiránya is ezen tényező befolyása alatt csak is északról délnek felfelé lejtőleg irányulhatott. A vízválasztó vonalon túl pedig - szélenyhében - a homok rövid távolságban meredeken rakodott le völgyképződés nélkül, hasonlóan, mint azt telenkint hófuvások alkalmával észleljük.
Az északi szél után, gyakoriságban és erőben, a nyugoti következvén, a homokdomboknak többnyire a keleti része meredekebb, mint a nyugoti.
A domboknak és völgyeknek említett elhelyezkedése azonban csakis a fővonásokban áll, mert a számba veendő különböző szeleknek behatása következtében, az említett irányoktól eltéréseket is tapasztalunk.
Az egyes domboknak a környező részből való kiemelkedése ritkán haladja meg a tíz métert. Legtöbbször azonban ezen magasság alatt áll.
Vízrajzi tekintetből a mai Nyírnek északi szomszédja - a Rétköz - alig hasonlít a Tisza- és Nyírvízszabályozás előttihez.
A Rétköz.
A régi óriási Rétköz ingovány-mocsár volt, a honnan tavaly is egy álló helyzetben elsülyedt Cervus alcesnek agancsos koponyája került a szabolcsi muzeumba Ibrány közeléből. A hol évezredek alatt a vízinövények mindíg víz alatt álló maradványaiból vastag tőzegrétegek, levegő hatásának is kitett korhadékaiból pedig méternyi vastag humus-rétegek képződtek, ma áldást osztó gazdasági kultúra van, mely távolról sem engedi sejteni azt, hogy pár évtized előtt ott pákászok élték víg napjaikat.
A Nyírvíz-szabályozásnak 1888-ban történt befejezése óta a Nyírnek képe is megváltozott.
A homokdombok között elterülő mélyedésekben ősidőktől fogva képződött, - egy vékásnyi, ezer holdnyi - kárászokban, csukákban, pontyokban bővelkedő, nádas, gyékényes, szíkes-tavakat a Nyírnek északi lejtőjén, hét völgyületen át a Tiszába vezették le és a tavak szántófölddé, kaszálóvá változtak át.
Voltak ugyan a Nyírvíz-szabályozás előtt is itt-ott szivárgások, ezek azonban csak csekély részét - és mintegy rohamokban, nem egyenletesen - vezették le a felesleges vizeket. De olyan jelentéktelenek voltak, hogy nem is tartották érdemesnek azokat külön névre elkeresztelni.
Levezető csatornák.
Az újonnan készült levezető csatornákat a völgyeknek fontosabb helyei szerint nevezték el.
Ezek a következők:

A csatorna neve | Főfolyás hossza kilométerekben | Mellékágak és szivárgók száma | A csatorna hálózat hossza mellékágak- és szivárgókkal együtt kilométerekben | A főcsatorna fenékpontjának tengerszin feletti magassága méterekben
kezdetén | végén
Berkeszi | 47 | 40 | 160 | 146.160 | 98.676
Demecseri | 37.5 | 41 | 216 | 148.748 | 97.627
Bogdányi | 5.7 | 1 | 7.0 | 100.447 | 96.947
Sényői | 18.7 | 7 | 44.0 | 114.156 | 96.598
Kemecsei | 54.6 | 52 | 230 | 156.194 | 96.520
Kótaji | 47.0 | 40 | 176 | 139.860 | 95.835
Simai | 31.5 | 7 | 42 | 118.895 | 95.502
Nagyobb mellékfolyások
Thass-pátrohai | 7 |  | 7 |  |
Demecser-berkeszi | 11 |  | 11 |  |
Pazony-kemecsei | 10 |  | 10 |  |
Főösszeg | 320.0 | 188 | 903 |  |

« ELŐSZÓ Irta Kállay András. | KEZDŐLAP Szabolcs vármegye Tartalomjegyzék | SZABOLCS VÁRMEGYE GEOLOGIÁJA. Irta dr. Jósa András, revid. Treitz Péter. »