« Fiume pénzintézetei. | KEZDŐLAP Fiume és a Magyar-Horváth tengerpart Tartalomjegyzék | Fiume kerti és erdőgazdasága. Írta Mozog István, átnézte Bársony István. »

261Fiume ipara.
Történeti részét irta Fest Aladár, jelenkori részét Holek Sámuel.
Jelenkori részét felülvizsgálták Kormos Alfréd és Smoquina A. F.
A torpedó-gyár Fiuméban.
(Fejkép)
Iparüző városaink közt tudvalevőleg Fiume az elsők között foglal helyet.
Ipari előnyök.
Fiuméban kedvező talaja van különösen a gyáriparnak. Azokon a tulajdonságokon kívűl, melyekben az összes kikötővárosokkal osztozik, hogy tudniillik a nyersterményeket a tengeren át olcsón kaphatja s a gyártmányokat olcsón szállithatja el, még számos más különös előnynyel is dicsekedhetik, a melyek javára szolgálnak az iparnak.
Első sorban a magyar tengerpart az Adria keleti részén bővében van a folyóvíznek, a mi olcsó hajtóerőt szolgáltat. Nem kisebb előny az olcsó munkaerő. A Karszt köves, sivár talaja nem alkalmas a földmivelésre s igy a szegény lakosság örül, ha valahol egész évre szóló munkát találhat; főleg a női munkás. A férfiak még könnyebben találnak munkát, akár mint matrózok a tengeren, akár mint hajómunkások a kikötőben és a raktárakban. A környék leányai és asszonyai gyakran mérföldnyi távolságról, Buccariból, Castuából is bejárnak a fiumei gyárakba dolgozni.
A gyáripart Fiuméban a természet előnyei mellett ujabban előmozditják azok a kedvezmények is, melyeket a magyar állam adómentesség és más, törvényen alapuló beneficiumok alakjában nyujtott a fiumei gyáraknak. Hogy e rendkivüli előnyök daczára Fiume ipara mégsem fejlődött ki kellő mértékben, annak oka egyedül a megfelelő gyártelkek hiányában s a meglevő telkek drágaságában rejlik. Azt a kevés tengerpartot a kereskedésnek, a kikötőnek kellett fenntartani, sőt a tengertől költséges feltöltéssel területeket 262hóditani, úgy hogy új gyártelepek számára a tenger mentén egyáltalában nincs hely. A Recsina alsó folyásánál elterülő keskeny völgy tele van kisebb-nagyobb gyárakkal; de a hamar szűkülő völgy meredek oldalai ismét nem nyujtanak gyárak épitésére alkalmas helyet.
Maradna tehát a tengerparttól távolabb eső scurignei völgy és a Recsina belső völgye Grohovo környékén, de ezek meg közlekedési utak hiányában a gyáripar czéljaira teljesen alkalmatlanok.
Legrégibb iparág.
Legrégibb iparága volt Fiuménak a hajóépítés, mely azonban, mint a tengerészet ismertetésében előadjuk, teljesen lehanyatlott a gőzhajók elterjedése következtében. Nagy hiba volt a fiumei hajógyárak részéről, hogy inkább felhagytak a munkával, de nem rendezkedtek be gőzösök építésére. A kormány sem forditott elég figyelmet e fontos ügyre s mikor az állami segitség megjött, a támogatás már tárgytalanná vált, mert a fiumei hajóépítés időközben megszünt létezni. Még 1862-ben nyolcz gyára működött, 1882-ben már egy sem.
Részletek a fiumei papirgyárból.
Részletek a fiumei papirgyárból.
Fiume egyéb iparágaira vonatkozólag a régebbi időkből csak elvétve találunk feljegyzéseket, de elvitázhatatlan, hogy a hajóépítés korszakaiban a hajóiparral kapcsolatban a hajófölszereléssel járó sokféle jól jövedelmező iparág is keletkezett. Igy különösen a hajóépítéshez szükséges különféle méretű faanyag előállítására több fűrészgyár, továbbá a hajóvitorlák, kötélzet, hajócsigák, horgonyok s több efféle hajófelszerelési tárgyak és eszközök előállítására vitorlakészítő- és kötélgyár, esztergályos- és fafaragó-ipartelepek, vasöntő-műhely s a kisebb vasalkatrészek előállítására kovácsműhelyek is létesültek, melyek később egész nagyiparrá fejlődtek ki.
XVIII. század.
A XVIII-ik század közepén már szeszgyára, később czukor- és dohánygyára is volt Fiuménak, melyek évente több ezer mázsa produktummal a város főbb kiviteli czikkeit szolgáltatták. 1793-ban a fiumei czukorgyárból 26330,000 mázsa czukor, a dohánygyár gyártmányaiból 19,000 mázsa pipadohány, burnót és egyéb gyártmányok, a szeszgyárból 13,000 mázsa borszesz és különféle édesitett szeszes folyadékok kerülnek kivitelre.
Ez időszakban vette kezdetét a bőrcserzés és a nyersbőrök kikészítése. 1772-ben két bőrgyár létezett Fiuméban, melyek évente átlag 15-20 ezer darab különféle bőrt készítettek. Egy 1804-iki hivatalos kereskedelmi jelentésből látjuk, hogy 1804-ben a hajógyárakon kivül 2 kötélgyár, a czukorgyár, bőrgyár, a czukorgyár tulajdonosai által alapított viaszgyár, posztógyár és hamuzsirgyár működött Fiuméban.
Ugyancsak a XVIII. század végén már szövőgyár felállításán fáradoztak a fiumeiek, a mi azonban a kellő érdeklődés hiánya miatt dugába dőlt. Később ismét felszínre került e gyár alapításának kérdése, különösen a midőn a visszakapcsolás idejében a kormány hathatós támogatásával, a város és magánosok hozzájárulásával a Recsina folyónak már évtizedek óta hangoztatott szabályozása megtörtént. Matkovich Gáspár, Fiuménak egykori vezérembere vette kezéber ez ügyet s már föl is épitették a Recsina folyó partján a szövő-gyár épületét, de a pénzhiány ismét megsemmisítette a tervet. A befejezetlen gyárépület csupasz falai, bedőlt vízvezető csatornája még ma is szomoru emlékei a dugába dőlt vállalkozásnak.
Részlet a fiumei papirgyárból.
XIX. század.
A fiumei kereskedelmi- és iparkamara részéről először kiadott hivatalos jelentések szerint (Rapporto statistico-economico della Camera di commercio e d'industria in Fiume 1854-57,) Fiuménak az ötvenes évek elején - a hajóépitő-iparon kivül - már nem kevesebb mint 34 különféle kisebb-nagyobb iparvállalata létezett s az ezután következő decenniumban is csaknem minden évben egy-egy ujabb vállalat keletkezett.
A hatvanas években, valamint a kiegyezés utáni decenniumban kiadott kamarai jelentésekben is egész sorát találjuk az ujonnan létesített iparvállalatoknak, melyek közül kevés maradt fenn napjainkig. Igy a többek között 1860-ban már két sörgyára és igen virágzó vitorlavászongyára volt Fiuménak, mely utóbbi később gőzerőre berendezve évente 80 darab 2000 bécsi font lenvásznat, 2000 darab 40,000 font pamut vitorlavásznat, 1000 font különféle vásznat gyártott, a melyhez szükséges pamut- és lenfonalat Trieszten át Angliából szerezte be. 1861-ben Narhanek C. nevű tőkepénzes 264kisérletképen hal- és főzelékkonzerv-gyárat létesített, melyet pár év mulva fiumei és trieszti tőkepénzesek Prima fabbrica conserve in Fiume elnevezés alatt nagyszabásu konzervgyárrá fejlesztettek. E gyárban főzeléket, tejet, de főképen tengeri halakat s különösen szardiniát készítettek a franczia konzervek módjára. Hogy fogalmat adjunk e gyárnak tevékenységéről, elegendő a kamarai jelentések adatai alapján felemlítenünk, hogy e gyár 1869-ben évi 200,000 doboz szardiniát, 20,000 doboz főzeléket, 15,000 doboz tengeri rákot (scampi), 14,000 doboz tonhalat, 10,000 doboz tejet és 20,000 doboz különféle gyümölcs konzervet bocsátott piaczra. Nem kevésbbé jelentékeny volt az Orechovicza telepen létesített tégla- és czementöntvénygyár, évi 5-8 millió darab produktummal, továbbá a Poosch és Társa által alapitott karton- és szivarkapapir-gyár, a Grossich dr. és Matkovich tanár által vegyészeti úton előállított szárító-papír és papírtépés gyártási vállalata (carta e filaccia di carta asettica et antisettica) s ugyszintén a Passavalli és Pucher testvérek comoi cége által létesitett selyemszövőgyár, mely huszonöt szövőszékkel berendezve igen kitünő minőségű és remek kivitelű gyártmányaival a külföldön is sikeres versenyre kelt.
A kőolajfinomitó Fiuméban.
Régi gyárak megszüntetése.
E gyáraknak manapság már nincs nyomuk. Fiuméban 1854-ben 10 gabonaőrlő-malom évi 380,000 mérő produktummal és 4 fűrészgyár létezett s manapság ezek közül egy sem áll fenn. A fűrésztelepek a vitorlahajóépítéssel egyidejűleg megszűntek, az őrlőmalmokat pár évvel később hasonló sors érte, csak is pár kőre dolgozó kisebb vízimalom maradt fenn a helyi fogyasztás csekély részének ellátására.
Hogy Fiume ipari élete mind e mellett mamapság mégis oly kedvező képet nyujt, az a város rendkivül kedvező fekvésén kivül főképen a magyar kormány hathatós támogatásának és az anyaországi tőke közreműködésének köszönhető.
Ujabb gyáripar.
Fiume mai nagy gyáripara főkép az 1880-as évek elején biztositott állami kedvezmények hatása alatt jött létre. A kiegyezés évében mindössze 265egy papirgyár, egy vegyészeti gyár, egy hajó-, gép- és motorgyár, végül egy állami dohánygyár állott fenn Fiuméban. A dohánygyár mellett legjelentékenyebb volt a Smith és Meynier-féle papirgyár, mely kitünő gyártmányaival csakhamar európai hirnévre tett szert. A Stabilimento prodotti különféle vegyszerek előlállításával foglalkozott, míg a Stabilimento commerciale di farine idegen, nevezetesen orosz búza őrlésével.
A negyedik gyártelep Stabilimento tecnico fiumano volt, a mely a hadi és a kereskedelmi tengerészetnek, továbbá az egykori Magyar duna-gőzhajózási társaságnak kitünő motorokat szállitott, a telephez csatolt hajógyárban is több, pompás gépezetü kereskedelmi hajót és elegáns magán-yachtot épittet. E virágzó ipartelep további fennállását az akasztotta meg, hogy a haditengerészet beszüntette fiumei megrendeléseit s Trisztben és Pólában készitette a hajókat. Ehhez járult a vitorlás-hajóépités hanyatása, ugy hogy a "Stabilimento tecnico fiumano" 1875-ben kénytelen volt üzemét beszüntetni.
A fiumei kőolajfinomitó tartályai.
A megszünt gyár műhelyeit még ugyanabban az évben a Whitehead és társa cég vette át s megalapitotta világhirü torpedo- és gépgyárát, a mely Fiume nevét mindenfelé ismeretessé tette.
A Stabilimento commerciale di farine sorsa is rosszra fordult, mert az állam, nagyon helyesen, nehézségeket kezdett támasztani az idegen buza behozatala ellen. A fiumei malom igy nem tudott megküzdeni a kedvezőbb viszonyok közt dolgozó hazai malmok versenyével s 1881-ben megszüntette működését.
1880. végén a Magyar Általános Hitelbank megtelepedvén Fiuméban, több nagy ipari vállalatot hozott létre.
Alapitások 1880-tól 1885-ig.
Jó alkalmat nyujtott az ipari vállalkozásnak az 1881. évi XLIV. t.-cz. az uj iparágaknak nyujtandó állami kedvezményekről, az 1881. évi XVI. t.-cz. a vámtarifákról és az 1882. évi XVIII. t.-cz. a belföldön finomított kőolaj fogyasztási adójáról. 1881-ben megalapították a rizshántoló és keményítő-gyárat, 1882-ben pedig a petroleum-finomítót, mindkettőt a Hitelbank 266segítségével. A fiumei tőke főleg az első vállalat alapításában vett tevékenyen részt.
Ugyancsak 1882-ben alapította egy részvénytársaság az egy évvel előbb megszünt Stabilimento commerciale di farine helyébe a Molino Žakalj-t. Az uj malom azonban jóval szerényebb működést fejtett ki, mint elődje.
Megszünt ellenben működni gyárégés és hibás szervezés miatt az egyetlen fiumei téglagyár.
Alapitások 1885-től 1889-ig.
Az 1885-től 1889-ig terjedő időszakban lassabban bár, de még mindig erősbödött a fiumei gyáripar. Az 1885-ben megszünt magyar országos bank, a mely 1883-ban Fiuméban fiókot alapított, megvette a Chevalier di Lyon-Vaise testvérek által Vratában, Fiume mellett épített hajlított fa- és bútorgyárat és részvénytársasággá alakította, a mely azután Fiuméba tette át székhelyét.
A bőrcserző iparban ez időtájt hozták be a gépekkel való munkát, a mi nagy haladást jelentett a korábbi állapotokkal szemben. Alapítottak továbbá egy tésztagyárat, egy ércöntőt és egy hordó- és ládagyárat, az utóbbit oly célból, hogy a Braziliába szánt liszt hordóba való csomagolását biztosítsák és gyorsítsák.
Ossoinack Lajos hordógyára és irodája Fiuméban.
Egyidejűleg Fiuméban, sajnos,egyre jobban érezhető helyszüke és a telkek roppant drágasága miatt egy bőrgyár Szusák határába költözött át. Ugyanez történt a szappan- és zsiradékiparral; a mint hogy a szomszédos horvát város egyáltalában egyre gyarapodott az utolsó két évtizedben Fiume közelsége következtében, s bizonyára nem a mi előnyünkre.
1891.
Az 1891-ik év folyamán csak három gyártelep jött létre: egy tészta-gyár, egy műtrágya-gyár és egy villamossági telep, a mely azonfelül, hogy a kikötő és vasúti állomás világítására való villamosságot fejlesztette, a Magyar leszámítoló és pénzváltó bank gabona-elevátorának is hajtóerőt szolgáltatott. Az elevátor 1890-ben épült a Fiumén át kivitelre kerülő gabona beraktározása és kezelése céljából, de inkább kereskedelmi intézmény levén, nem tartozik ennek a fejezetnek keretébe.
1892.
Az 1892. év kevéssé volt kedvező a fiumei iparra. A Puecher-Passavalli czég által egy évvel előbb épített selyemszövőgyár megszüntette működését és máshová költözött valószínüleg azért, mert nem kapta meg a remélt állami kedvezéseket. Nagyobb csapás volt a fiumei gyáriparra, a melynek hatását 267egész a mai napig is érzi, hogy az osztrák kormány 1892-ben a szabadkikötő megszüntetése fejében állami adómentességet engedélyezett a Triesztben alapitandó gyáraknak, utánozván a magyar kormány példáját Fiuméban.
A jó alkalmat felhasználva, csakhamar megalapították a trieszti tőkepénzesek az ottani kőolajfinomítót és egy növényolajütőt, majd a rákövetkező évben, 1893-ban a rizshántológyárat. A trieszti petroleum-finomító és rizs gyár azóta a legveszedelmesebb versenytársai a fiumei gyáraknak, mert természetszerűleg ugyanazon piaczokra vannak utalva, mint ezek.
1892-től a hajlítottfa-bútorgyárra nézve is kedvezőtlen konjunkturák köszöntöttek be, mert nemcsak a verseny növekedett uj alapítás következtében, hanem több fontos külső fogyasztási piacz fölemelte a behozatali vámokat. A túlságosra magas hajóviteldíjak mellett ez az iparág nem tud azóta lábra vergődni és csak vegetál.
1893.
E kedvezőtlen viszonyok közt némi kárpótlást nyujtott a hajóépítőiparnak 1893-ban tiz évi szünetelés után történt reaktiválása. Állami támogatás mellett létrejött ez évben a fiumei Dock-társulat és a Howaldt és Társa fiumei hajóépítő-társulata, mindkettő a Howald és Társa kieli hajóépítő czég és a Fiumei Hitelbank közreműködésével.
A fiumei hajógyár.
Malomipar hanyatlása.
1894-ben megszünt a fiumei malomipar is: a Molino Žakalj abbahagyta a munkát, mert a budapesti malmokkal nem volt képes versenyezni. A Molino Žakalj magyar és külföldi, nevezetesen odesszai buzát importált, az utóbbiból évente 10-30,000 métermázsát, mig elődje, a Stabilimento commerciale néha 200,000 mm. orosz, román, olasz és török buzát is dolgozott fel, s azt a még a vámterülethez nem csatolt osztrák tengerparti tartományokban helyezte el.
Most Fiuméban csak pár apró malom őröl még, ezek is csak kukoriczát. A magyar buzaliszt korlátlan úr lett a tengerparton, még Ausztriában is, a hol még csak egy nagy exportmalom (a G. Economo & Figli trieszti czégé) viszi a versenyt, de nehezen, és nyilván nem sokáig.
Alapítások 1895-ben.
1895-ben egy tégla- és agyag-árúgyárat alapított egy fiumei társaság. A gyár Dornegg-Feistritzban, Krajnában van. Ennek a gyárnak alapításánál is a Fiumei Hitelbank segédkezett. Ugyanez a bank alapította 1896-ban a Fiumei kakaó- és csokoládégyár részvénytársaságot, mely 1897-ben kezdi meg működését. Ugyancsak 1896-ban egy magán jéggyár is alakult Fiuméban.
Ipari munkások.
Fiume gyáriparában a kereskedelmi és iparkamara adatai szerint 5520 egyén volt alkalmazva, még pedig: Hivatalnok: 171 férfi, 1 nő; munkás 1345 férfi, 2220 nő; inas: 204 férfi, 179 nő; napszámos: 679 férfi, 693 nő.
A munkásoknak körülbelül fele a m. kir. dohánygyárban dolgozik. A gyártulajdonosok és igazgatók szám 28.
Hajtóerő.
A gépi hajtóerőt 79 gőzmotor (2860 lóerővel). 19 hidraulikus-motor (640 l. e.). 17 villamos-motor (346 l. e.) és 6 gáz-motor (23 l. e.), öszszesen 268121 motor szolgáltatja, mindössze 3869 lóerővel. Egy évben átlag fűtőanyagra felhasználtak 380,040 métermázsa kőszenet, 1127 köbméter fát, 1412 méter mázsa kokszot, 9250 köbméter gázt.
A gyártmányok értéke egy évben átlag 22 millió forint.
A gyártelepek közül tíz élelmi szerek készítésével foglalkozott.
Rizshántoló és keményitő-gyár.
Első helyen áll ezek közt a Fiumei első magyar rizshántoló és rizskeményítő-gyár részvénytársaság gyártelepe. A társaság székhelye Budapesten van; alaptőkéje 800,000 forint.
A rizshántoló-gyár Fiume külvárosában, Ponsalban fekszik, közel a tengerparthoz. A fiume-voloscai országut mentén 32,000 négyzetméternyi területen épült és két elkülönitett ipartelepből áll: a rizshántolóból és a keményitőgyárból.
Részletek a fiumei rizshántoló és keményitő gyárból.
Részletek a fiumei rizshántoló és keményitő gyárból.
A hatalmas épület külsejének feltünő sajátsága, a tetőig érő vaslétrák sora. A létrák mellett vascsövek vannak megerősitve, a melyekből minden emeleten forgatható fecskendezőcsövek nyulnak ki, melyek segélyével tűzveszély esetén azonnal elfojthatják a tüzet. E czélra két, egyenkint 100 lóerejű gőzszivattyú áll készenlétben, a mely a tenger vizét pár percz alatt bevezetheti az egész csőhálózatba.
A rizsgyár 1882-ben kezdte meg az üzemét. A rizshántoló a legmodernebb malomgépekkel van felszerelve; a hajtóerőt 1200 lóerő szolgáltatja, az egész telep villamvilágitásra van berendezve. Évi gyártási képessége 500,000 métermázsa és igy kétségkivül legjelentékenyebb e nemű ipartelepe nemcsak Magyarországnak, de az egész a monarchiának. Az utolsó években átlag 250,000 métermázsa hántolt rizst és 20,000 métermázsa rizsmorzsát termelt; Az utóbbit, fogyasztási czélra alkalmatlan lévén, keményítőgyártásra használják. A gyár termelési képessége évi 400,000 mm. rizs és 30,000 mm. rizskeményitő. A hántolt rizst leginkább a monarchiában helyezi el a gyár. Azelőtt Törökországba is jelentékeny mennyiséget exportált, de a növekedő verseny miatt ezzel fel kellett hagynia.
A rizskeményítőgyár a gyártelepnek több mint felét foglalja el és szintén a kontinens legnagyobb ilynemü ipartelepei közé sorolható. Fel van szerelve a technika minden vivmányával és versenyképességét mi sem bizonyitja jobban, minthogy magába Angliába 8-9000 métermázsa keményitőt szállit évente. A rizskeményítő mellett fénykeményítőt is gyárt, a mely a fehérnemű fényesítésére szolgál. A fiumei keményítő, a melynek védjegye egy fehér elefánt, mindenfelé egyre nagyobb használatnak örvend. A rizskeményítőgyár az utolsó időben évenkint 20,000 métermázsa 269keményitőt termelt, a melynek csaknem a felét külföldre szállította. Termel ezenkivül a rizshántoló és rizskeményítőgyár melléktermény gyanánt 50-60,000 métermázsa rizslisztet és rizskorpát. A gyártelep összes munkásainak száma 395, közülük 145 nő.
A fiumei rizshántoló és rizskeményitőgyár vezető igazgatója Ossoinack Luigi; a gyár készitményeinek eladását a fiumei hitelbank eszközli.
A fennálló négy tésztagyár, a melyek közül egy Szusákon van, 10,500 métermázsa különféle tésztát és makaronit készit s ebből 3990 métermázsát exportál a tengeren, ebből 3421 métermázsát a belföldi kikötőkbe, a maradványt Angliába, Törökországba és Braziliába. A tésztagyárak egyike, a Cartesio, Curti & Co.-féle részvénytársasági alapon működik 11,000 forint alaptőkével. A másik három tésztagyár tulajdonosai a Clementi Luciano, Reisner Enrico és Baccich Biaggio czégek.
Tengeriből 30,000 métermázsát őröltek a vizimalmok és mellékesen a tésztagyárak.
Mesterséges eczetet 2000 métermázsát gyárt évente a Waizen testvérek szusáki czég.
Vegyészeti szerek és ezek segédanyagainak (szappan, műtrágya, keményítő) készítésével, továbbá kőolajnak földolgozásával öt gyár foglalkozott, ezek közül három más iparággal egybekötve.
Legfontosabb ipartelep e csoportban a budapesti kőolajfinomító részvénytársaság fiumei telepe, a mely egész a legujabb ideig Magyarország, sőt a kontinens legnagyobb finomitója volt s talán még ma is az, ámbár előbbi fontosságából 1896-ban sokat veszített. A kőolajfinomító részvénytársaság 2,200,000 forint alaptőkével dolgozik és a fiumein kivül még Oderbergben és Brassóban van gyártelepe.
Fiume ipartelepei közül a legkiválóbbak egyike a kőolajfinomitó gyár. Az 1882. évben épült s az Ausztria és Magyarország között létrejött vámkiegyezésnek köszöni létét. Ennek értelmében ugyanis a fogyasztási adó azt az országot illeti, melynek területén a fogyasztási adó alá eső czikket előállitják; e körülmény ösztönözte a kormányt arra, hogy megfelelő kedvezményekkel a gyár létrejöttét biztositsa.
A gyár felépitésének egyik alapfeltételét képezte a külön a kőolajbehozatal czéljaira létesitett kőolajkikötő, mely a tengerből feltöltés által nyert területen fekszik. A gyártelep területét egy egész sziklahegy robbantás utján való eltávolítása által nyerték, s az itt fejtett mintegy 4.3 millió métermázsa kőanyagot a kikötő feltöltésére használták föl. A gyártelep oly nagy arányokban épült, hogy évenként is félmillió métermázsánál több finomitott kőolajat termelhet, a mi Ausztria és Magyarország szükségletének mintegy 30%-át teszi ki. A tömeges szállitás gyorsaságát czélzó kitünő berendezésénél fogva képes naponkint 5000 métermázsa kőolajat hordókban és kannákban és egyidejűleg ugyanannyit tartánykocsikban elszállítani. E mellett a melléktermékek, mint benzin, ásványkenőolajok, paraffin, az olajgáz előállitására szolgáló gázolaj stb. gyártására is be van rendezve. A kenőolajgyár évenkint körülbelül 100,000 métermázsa, ásványkenőolajat, a paraffin-osztály pedig körülbelül 5000 métermázsa paraffint képes gyártani. Melléktermékként szerepel még a szurok és a pirszén is. Az ipartelep keretében műtrágyagyár is dolgozik, mely körülbelül évi 500 kocsirakományi műtrágyát állit elő. A kőolaj szállítása a déli vidékekre Tirolba, Dalmácziába, Olaszországba stb. ládákban történik, melyekben két-két bádogkanna van. E kannák gyártására szolgál a kannagyár mely a gyártelepnek kétségkivül egyik legérdekesebb osztálya; évenkint mintegy 300,000 bádogkannát gyárt.
A gyár az északamerikai és franczia legelsőrendű finomítók mintájára rendeztetett be; eredetileg amerikai nyersolaj feldolgozására volt tervezve és három éven keresztül csupán ilyet finomitott; később azonban mind nagyobb mértékben orosz nyersolajat is dolgozott fel.
Részletek a Pfau-féle konyakgyárból.
270A galicziai nyersolajtermelésben az utolsó időben beállott fellendülés természetesen maga után vonta, hogy a fiumei gyár nyersanyagnak feldolgozását is üzeme körébe vette.
A galicziai nyersolaj hozatalára, valamint a finomított termék elszállítására a társaság részére közlekedő 400 tartánykocsi szolgál.
A kőolajfinomító gyár részvénytársaságnak, melynek tulajdonát a fiumei gyár képezi, ezenkivül még Brassóban is van ily gyára, mely román kőolaj feldolgozásával foglalkozik és évenkint mintegy 75,000 mm. finomított kőolajat termel. Ugyancsak az emlitett társaság tulajdonát képezi az oderbergi kőolajfinomító gyár is, mely ugyanolyan mennyiségű finomított kőolajat képes termelni, mint a fiumei úgy hogy a társaság a monarchia kőolajszükségletének több mint felét egymaga képes fedezni. A kőolajfinomító gyár részvénytársaságnak a monarchia majd minden jelentékeny városában van raktára, a főbb helyeken tartályokkal ellátott telepe, a hova a kőolajat tartánykocsikban szállítják hordókban való továbbítás végett. Hordószükségletét a belföldön kivül még Németországból és Svájczból fedezi. Ujabb időben kisérletet tett a társaság a hordók beszerzése terén tapasztalható nehézségeken olyképen segíteni, hogy a kőolajnak vashordókban való szállítása czéljából nagy mennyiségű ily vashordót szerzett be telepei részére. Hogy a gyártáshoz szükségelt nyersolajat legalább részben ne kelljen külföldről behozatnia, a társaság már régebben próbafúrásokat eszközöltetett Magyarországon, melyek azonban eredménynyel nem jártak. 1895-ben kőolaj kutatására egy külön részvénytársaságot alapított, melynek eddigi kutatásai Galicziában már is sikerrel jártak, és mely társaság Magyarországon szintén fog fúrásokat eszközölni.
271A fiumei kőolajfinomító gyár termékeit eddig túlnyomóan a monarchiában helyezte el; a galicziai termelési viszonyok következtében az utolsó időben a kőolajpiaczon beállott változásokkal jár azonban, hogy a fiumei gyár ezentúl nagyobb súlyt fog a kivitelre fektetni. A társaság úgy az 1885. országos, mint az 1896. évi millenniumi kiállításon, utóbbin külön pavillonnal résztvett s mindkét esetben a legnagyobb kitüntetést, a nagy diszoklevelet nyerte el. A társaság alkalmazottjainak anyagi jólétére is tekintettel van, mely czélra, munkáskonyhát és munkástakarékpénztárt tart fenn; azonkivül pedig van külön betegsegélyzőpénztára. Hogy mily nagy arányokban működik e társaság, annak illusztrálására szolgáljon a következő nehány adat: 1883-tól 1896-ig mintegy 7 1/2 millió mm. nyersolajat dolgozott fel, mely után több mint 16 millió forint vámot fizetett, 1883-tól 1896-ig 6 millió métermázsánál több fogyasztási adónak alávetett ásványolajat termelt, mely után több mint 40.000,000 forintot rovott le fogyasztási adó fejében.
Magyar petroleum-ipar részvénytársaság fiumei telepe nyersolajat dolgoz fel a telep vezetését a budapesti igazgatóság intézi.
A Pfau-féle konyakgyár.
Angol-magyar olajipar részvénytársaság czég alatt Londonban 50.000 font sterling alaptőkével alakult vállalat olajgyárat épített a hajógyár mellett, mely tengerentúli magvakból fog olajat gyártani a belföld számára. Igazgató: Hoffmann. Lajos.
Szappangyárak.
A két szappangyár (Lewy J. és társa gyára és Heindlhofer J. szusáki szappan- és művaj-gyára) körülbelül 4000 métermázsa különféle szappant gyártott. A Rühr és Binovsky-féle műtrágya- és zsiradékgyár 7000 métermázsa csontlisztet és állati zsiradékot és 3000 métermázsa enyvet készített.
Dohánygyár.
A fiumei m. kir. dohánygyár a legnagyobb ilynemű gyártelep hazánkban. 2500-2700, túlnyomólag női munkást foglalkoztat állandóan. Igazgatója Termatsits Kálmán. Leginkább török, egyiptomi és amerikai dohányt dolgoz föl. Készített 1895-ben 49.123,160 darab szivart, 211.936,246 darab szivarkát, 64,422 kilogramm pipadohányt és 8576 kilogramm tubákot. Készítményeinek értéke évenkint 4 1/2-5 millió forint.
Faipar.
Faiparral négy gyár foglalkozott. A Fiumei bútorgyár részvénytársaság 400,000 forint alaptőkével dolgozik, az utolsó években folytonos veszteséggel. Igazgatója Fery Nándor. A gyár maga Horvátországban, Vratában van, s évenkint 120-130,000 darab hajlított bútort készít. Gyártmányokkal afrikai és ázsiai piaczokat.
Ossoinack gyára.
Az Ossoinack Luigi-féle hordó- és ládagyár hordót 107,000 és ládát 110,000 272darabot készített. A hordóipart kedvezőtlenül befolyásolja braziliai lisztkivitelünk csökkenése. Ossoinack Lajos működéséről, a mely részes majd minden nagyobb fiumei iparvállalat megalkotásában, bővebben megemlékezünk a fiumei társadalom ismertetésében.
Smith és Meynier papirgyára.
A Smith és Meynier-féle kir. szab. papirgyár, a Recsina alsó völgyében 1827-ben alakult. Előzője volt az Adamich Lajos által épitett kis meritőpapirgyár, melyet Smith és Meynier megvettek s angol mintára átalakitottak. Magyarországon ez volt az első modern, angol rendszerü papirgyár. Azóta kitünő gyártmányaival mindinkább ismertté tette nevét; éppen olyan jól ismerik Londonban, mint Barcelonában, Singaporeban vagy Rio de Janeiroban.
A hajtóerőt a Recsina vize adja, melynek a sziklafalban vájtak zsilipet; a vehemens erővel kitóduló folyó 600 lóerőt képes kifejteni és 8 turbinát forgatni. Nyáron, a mikor a Recsina vize rendszerint megapad, gőzgépekkel váltják föl, a melyek a vizierőnek megfelelő erőkifejtésre vannak berendezve. A gyárnak saját tűzoltósága van munkásaiból. A munkások száma 900-1000, s mint a többi vállalatnál, úgy itt is sok nő van alkalmazva. A czég, munkásairól különböző jótékony intézmények által dicséretesen gondoskodik, munkaképtelen alkalmazottjai részére külön rokkantak házát alapított. A gyár irópapiroson kivül csomagoló-, szivarka-, nyomdai- és rajzpapir előállításával foglalkozik; évenkint 20-21,000 métermázsát termel. A növekedő verseny daczára készítményeinek csaknem felét a külföldön, nevezetesen Angliában, azután Török-, Spanyolországban, Romániában, Braziliában, Keletindiában stb. helyezi el. Sok év óta a magyar államnyomdának és a dohányjövedéknek is rendes papirszállitója.
Részlet a fiumei torpedogyárból.
A gyártelep 40 épületből áll; vizművei maguk is látványosság; a hajtóművek 900 lóerőt képviselnek; rendesen azonban 500 lóerővel 8 turbina dolgozik. Nyáron, midőn a hajtó viz mennyisége csökken, 3 nagy gőzgép és 8 kisebb kisegitő gép dolgozik. A gyár jelenlegi főnöke Meynier Henrik, a fiumei kereskedelmi és iparkamara elnöke. Társtulajdonosok: Smith Crafton Edgard, Smith Glennie Walter és Meynier Károly György.
Castelmuschio.
Saját felvételünk.
Fénynyomat.
A gyár 1895. március 25-én ülte meg Meynier Henrik jubileumát, a ki a 273negyvenes években lépett a czégbe, melyet immár ötvennégy év óta vezet. A világhirü magyar ipartelepet fáradhatatlan szorgalommal és kiváló szakértelemmel az elsők közé emelte. A gyár tisztviselői szintén mind régóta állanak a ház szolgálatában, első helyen a czégjegyző Henke József.
Gépipar.
Gépiparral, érczöntéssel, hajógyártással és javítással 3 telep és 2 műhely foglalkozik. Ezekhez fog csatlakozni legközelebb az a nagy vasöntő és gépgyár, melyet a kir. tengerészeti hatóság támogatásával Lazarus József külföldi gépészmérnök és tőkepénzes alapit Stabilimento Lazarus cimmel. E telep hajó-gőzgépek, horgonyok, lánczok, pánczéllemezek, uszonyok (boje) és más hajófelszerelések készitésével fog leginkább foglalkozni.
Torpedógyár.
E csoportban legnevezetesebb a torpedó- és gépgyár, a melynek jelenleg Whitehead Róbert, Hoyos György gróf és Whitehead John a tulajdonosai. Fiume nyugati határában a kőolaj-kikötő és a vegyszergyár között áll ez a különleges gyár, mely a német és angol torpedó-gyárak versenye daczára is megtartotta világhírét. Az osztrák-magyar haditengerészeten kivül Angol-, Olasz-, Francziaországból, Braziliából és egyéb délamerikai államokból is kap megrendeléseket. Kivitt tengeren 1890-ben 428, 1891-ben 11, 1892-ben 81, 1893-ban 52, 1893-ban 52, 1894-ben 184
és 1895-ben 15 darab torpedót.
Hajógyár.
A Howaldt és társa-féle hajógyár Fiume nyugati határán, Bergudi alközségben épült. Ez az ipartelep egészen új keletű, csak 1894-ben jött létre hathatós állami támogatással. Berendezése a technika legújabb vivmányai alapján történt, Németországból hozott gépekkel. A hajógyár hajójavító-műhelylyel van kapcsolatban, s külön e czélra épített védgát védi meg a hullámártól. Igazgatója Howaldt György.
A kakao- és csokoládégyár Fiuméban.
A fiumei hajógyár működésének az 1895: XXXIV. t.-cz. nyujtott alapot, a mely segítséget és védelmet biztosít a magyar tengeri hajóépítő-iparnak az olcsóbb anyag és munkaerő felett rendelkező angol és német hajógyárakkal szemben. Mindamellett a hajógyár eddig úgyszólván tétlenségre van kárhoztatva s még a helybeli czégek sem karolták föl. A fiumei gyár még eddig nehány kisebb gőzhajón kivül csak apróbb megbizásokat, mint pl. hajó- és gépjavításokat kapott.
Bőrgyár.
Bőrgyára kettő van Fiuménak, a Ruzich G. és a Baccarcich és Simonich-féle, a melyek évente 6-9000 többnyire külföldi marha- és borjubőrt készítenek ki. Élénken károsítják a fiumei ipart az Olaszországból Velenczén át behozott bőrök, a melyek állítólag távoli vidékekről származnak és hamis okmányok segítségével jutnak a határforgalomban a redukált vámtételek birtokába, a mint azt a fiumei kereskedelmi és iparkamara 1895-ik évi jelentésében megjegyzi. Simonich Antal már atyjától örökölt bőrgyárat, melynek 1870-ben lépett tulajdonába, s melyet 1889-ig vezetet. Ekkor Baccarcich szusáki bőrgyárossal társult. Simonichet 1887-ben Milanoban (a hol Ausztria-Magyarország egyetlen bőrkiállitója volt) s 1885-ben a budapesti országos kiállitáson a nagy éremmel tüntették ki; ő felsége pedig a koronás aranyérdemkereszttel diszítette föl.
Kötélgyártás.
Kötélgyártással a Sirola G. gyára foglalkozik s kivált hajók felszereléséhez használt kötélárúkat hoz forgalomba.
274Műtrágya.
Műtrágyát a kőolajfinomítón kivül a Rühr és Binovszky czég gyára készít, évenkint mintegy 15,000 métermázsa csontlisztet, 10,000 métermázsa szarulisztet és 10,000 métermázsa bőrhulladéklisztet.
Villamosság.
A Magyar villamossági részvénytársaság fiumei telepe a rizshántoló-gyár közelében van. 1891-ben nyilt meg, a mióta is a kikötőt és a pályaudvart e telep látja el világító-anyaggal. A villamos gépeket a Ganz és társa részvény-társaság szállította. A villamostelep 3 gőzgépből áll, a melyek mindegyike 150 lóerejű; ezenfelül 10 darab elektromotora van a leszámítoló-bank gabona-elevátorában, a melyek egyenkint 10 és 20 lóerejűek s az elevátorhoz a hajtóerőt szolgáltatják. A város középületei és számos magánlakás, továbbá a főbb utczák szintén villamos fénynyel vannak kivilágítva; idővel az egész városba bevezetik a villamos világítást.
Gázgyár.
A város világítását még túlnyomólag a Bécsi gázipar-társaság fiumei telepe eszközli. Évente 8-900,000 köbméter gázt desztillál köz- és magánvilágításra és motorok hajtására. Termelése különben a villamosság terjedésének arányában egyre hanyatlik. Melléktermény gyanánt 15,000 métermázsa kokszot termel, melyet Fiuméban használnak el.
Befejezés alatt van jelenleg a Csokoládé és kakao-gyár, melynek hivatása lesz az idegen csokoládégyártmányokkal ellátott hazai piaczoknak a hasonló magyar gyártmányok részére való megszerzése.
Konyakgyár.
Konyakgyár. Szusák területén van a Pfau és társa konyakgyára, mely az általánosan ismert Quarnero-brandyt késziti. A gyár leirását Szusák város ismertetésében adjuk.
Kisipar.
A fiumei kisipar 3753 egyént foglalkoztat. Legszámosabban vannak az asztalosok, szabók, czipészek és korcsmárosok. A gyáripart is beleértve, a fiumei ipar egészben véve 9273 egyént foglalkoztatott 1895-ben.
Iparosok.
Az 1891-iki népszámlálás szerint a nagyobb számban levő kisiparosok a következők voltak Fiumeban: 35 ács, 274 asztalos, 72 kádár, 62 aranyműves, 284 czipész, 72 halász, 140 kovács, 292 kőmíves, 33 mészáros, 37 molnár, 155 férfiszabó, 376 nőszabó, 80 borbély, 68 nyomdász, 103 kávés, 300 korcsmáros, 141 vendéglős. E számok nem az üzletekre, hanem az egyes iparágakban alkalmazott egyénekre vonatkoznak. Fiuméban 165 korcsma, 10 szálló, és vendéglő, 17 kávéház, 17 ékszerüzlet, 37 borbélyüzlet és 265 szabómühely van. A számok tagadhatlanul érdekes világot vetnek Fiume lakosainak életmódjára.

« Fiume pénzintézetei. | KEZDŐLAP Fiume és a Magyar-Horváth tengerpart Tartalomjegyzék | Fiume kerti és erdőgazdasága. Írta Mozog István, átnézte Bársony István. »