« Törvénykezés Bihar vármegyében. Irta dr. Dési Géza. | KEZDŐLAP Bihar vármegye és Nagyvárad Tartalomjegyzék | Nagyvárad szinészete. Irta Naményi Lajos. »

360Irodalom és tudomány.
Irta Kende János
Az ugrai Petőfi-ház.
Saját felvételünk.
Vitéz János.
A humanizmus, a mely egész Európára korszakot alkotó befolyást gyakorolt, nemzeti irodalmunkat is megtermékenyíté. Vitéz János volt az, kinek nevéhez méltán fűződnek nemzeti míveltségünk e korbeli legkiválóbb emlékei. Az ő korában Várad "az újkor muzsáinak lakhelye lőn" s "volt idő, mikor hazánk nyugati Európa legelőhaladottabb országainak műveltségi színvonalát részint elérte, részint túlszárnyalta." Vitéz fejedelmi bőkezűséggel gyűjti maga köré a külföldi és hazai leghíresebb tudósokat, Paolo Vergerio olasz, Podokatheros Fülöp görög és Szanoki György lengyel költőket, a latin próza és költészet hivatott mívelőit.
E tudós férfiak egész kis irodalmi kört alkottak, a melynek Vitéz a szellemi középpontja. Irodalmi és tudományos kérdések, költői és prózai dolgozatok bírálatai tették a közös eszmecsere anyagát. Vitéz János buzgón forgatta a latin és görög remekírókat, ismerte és szerette a nagy egyházatyák közül Szent Leó, Szent Jeromos és Tertullián műveit. Könyvtárára, melyhez fogható eladdig nem volt még hazánkban, rengeteg összeget költött. Codexei nagyrészt olaszországi műhelyekben készültek, s mivel nem voltak teljesen hibátlanok, Vitéz gondosan összehasonlította és kijavította őket s még esztergomi fogságát is azzal enyhíti, hogy Szent Leó homiliáit javítgatja. Különösen becses reánk nézve az a kézirat, mely Tertullián apologetikus művét foglalja magában, s melyet Váradon 1455-ben Polánkai Bereczk áldozó pap írt. Várad e korban oly irodalmi központja volt hazánknak, mint Olaszországnak Róma vagy Firenze és Nápoly. A Hunyadyak Vitéz hatásának köszönhették tudományos kiképeztetésüket. Az ifjú László király Vitézt vallja mesterének, s alig érinté homlokát Szent István koronája, rögtön Váradra 361megy, hogy Vitéz Jánost meglátogassa és Szent László koporsójánál ihletet és kitartást merítsen az uralkodás gondjaihoz.
A "Hármas jaj" czímlapja.
Eredetije a Nemzeti Múzeumban.
Váradi Regestrum. Szt. László.
A százados harczok, a tatár és török pusztítások megsemmisíték az e korbeli irodalmi emlékeket, csupán csak a Váradi Regestrum kerülte ki az enyészetet. Ez utóbbi sok régi magyar szót és jellemző ethnografiai vonást tartott fenn számunkra s politikai és törvénykezési szempontból is becses adatokat tartalmaz. Az Árpádok korából meg éppenséggel nem maradt reánk valamelyes irott hagyomány, de a monda annál több színes emléket őrizett meg számunkra. E mondák hőse, a középkori epika legmagasztosabb lovagja Szent László király volt, ki Nagyváradon az általa épített székesegyházban nyugossza örök álmait. Szent László, a magyar lovagkor eszménye, Krisztus egyházának rettenthetetlen bajnoka; nagyságának híre már életében bejárja az idegen országokat is, halála után szentté avatják; életét megírja krónikás 362és legendaíró, sírját pedig Janus Pannoniustól kezdve Arany Jánosig a mythosz tarka virágaival hinti be a költői képzelet.
A reformáczió.
A protestantizmus nemcsak vallási harczokat hozott magával, hanem mint mindenütt, úgy nálunk is diadalra juttatja a nemzeti nyelvet. A pusztulás képei mellett szemünk előtt lebeg nemzeti irodalmunk felvirágozása. Pázmány Péter, Nagyvárad szülötte volt az a férfiu, ki az új eszmeáramlattal megvívta a harczot s "a diadalmas hódító babérjait fűzte homloka köré."
Lássuk most már az irodalom és a tudomány biharmegyei képviselőit, a kiket betűsoros rendben közlünk és pedig első sorban a biharmegyei születésüeket, másodsorban a másunnan Bihar vármegyébe származottakat.
Abt Antal-Arany János.
Abt Antal bölcselettudor, a kolozsvári Ferencz József-tudományegyetem nyilvános rendes tanára, szül. Rézbányán 1828. november 4-én. Mint tanár működött Ungvárott és a budai kir. kath. főgimnáziumban. 1870-ben a pesti egyetemen magántanári képesítést nyert, 1872 óta a kisérleti fizika egyetemi tanára. Számos értekezése látott napvilágot hazai és külföldi lapokban.
Önálló munkái: Kisérleti természettan Kunczek után (1863). Pótfüzet hozzá (1865). A pesti egyetem ásványtárában levő földpátok jegeczsorozatai és az ide vonatkozó két jegeczrendszer (1873). Jelentés a kolozsvári egyetem természettani intézetének jelen állapotáról (1875). A gyakorlati természettan vezérfonala dr. Kohlrausch F. után (1877). A természettan elemei kísérleti alapon (1882). Dr. Abt Antal rektori beköszöntője (1883).
Ajtay Sámuel ügyvéd, szül. 1774-ben Nagyváradon; meghalt 1881. január 8-án Szatmár-Németiben 107 éves korában.
Munkái: Fedor és Mária, vagy a holtig tartó ritka hűség tükre (1807). Erkölcsnemesítő való és költött történetek (1813). A világ történetei a teremtéstől fogva a legújabb időkig (1814). Tanítva mulattató víg és érzékeny anekdoták (1816).
Anianus (Ányos mester), nagyváradi kanonok és káptalani jegyző. A Szent László sírja fölötti esküvés perdöntő erővel bírt s 1217-től 1235-ig Aniánus vezette a székesegyház sekrestyéjében az istenítéletek jegyzőkönyvét, mely jelenleg Ritus explorandae veritatis vagy Váradi Regestrum czímen ismeretes. Fráter György váradi püspök 1550-ben kinyomatta. Újra kiadta Bél Mátyás (1735) és Endlicher (1843).
Arany János, Petőfi mellett a legnagyobb magyar költő, született Nagy-Szalontán, 1817. márczius 2-án, meghalt Budapesten 1882 október 22-én. Abban az esztendőben, melyben Kazinczy a Zrinyiászt újból kiadja s a nemzet legnagyobb epikusát százados álmából föltámasztja, a véletlen érdekes játéka gyanánt támad Zrinyinek legnagyobb utóda: Arany János. Tizedik és utolsó gyermeke volt öreg szüleinek, Arany Györgynek és Megyeri Sárának. A család szegény volt; egy bogárhátu kis kunyhójuk volt mindössze és némi földecskéjök. Hanem ez a kis "Családi kör" valódi szentegyház volt. A kis Aranyt vidám gyermeksereg nem vette körül s ebből magyarázható meg az a csendes komolyság, mely egész pályáján végig kíséri. Az öreg Arany vasárnaponként elővette a bibliát s ez volt a költő gyermeklelkének első tápláléka. Az írás-olvasást már négy éves korában megtanulta atyjától, hamuba írt betűkön. Még be sem került a szalontai partikulába (kis gimnáziumba) s már ismerte a Peleskei nótáriust, a Hármas Históriát és Fortunátust s mohón olvasott minden könyvet, a mely keze ügyébe akadt. Sajátságos érzéke volt a régi magyar nóták rithmusa iránt, s mihelyt a grammatikai osztályba adják, megpróbálja a rímelést. Tanítói büszkék voltak verseire s egész Szalonta tudta, hogy Arany Györgynek poéta fia van.
Arany első benyomásait, ha Csokonaitól eltekintünk, kizárólag a ponyváról meríti. De e benyomások ereje éppen nyers eredetiségüknél fogva olyan mély és alapvető volt, hogy később, mikor az összes deák klasszikusokat s magyar fordításban Tasso, Milton, Voltaire műveit elolvasta, nem próbálta meg ezeket utánozni, hanem megnemesült izlésével és páratlan költői adományával a régi népies költészet folytatását, fényes művészetté emelését tűzte ki czélul.
Már 15 éves korában preczeptoroskodott. Napközben tanított és iskolásfiú volt, hajnalban és éjjel leczkéjét tanulta, meg azt, "mit nem tanítnak a tudós tanárok". Debreczenben ugyan sanyarú volt anyagi helyzete, úgy hogy kénytelen volt egy évre Kisújszállásra menni ideiglenes tanítónak. 363Itt elsajátítja a német és franczia nyelv elemeit s lefordítja Vergilius néhány énekét. Azután megint visszatér Debreczenbe. Már ekkor festő, szobrász, majd szinész akar lenni. Végre a kalandos szinészi pálya még a tanév közepén magával ragadja a tizenkilencz éves ifjút. Ez a szinészkedés Arany életének a legnehezebb megpróbáltatása. Szerencse, hogy józan elméje még idején kisegítette a hinárból. Eszébe jutott, hogy két gyámoltalan öreget hagyott otthon és egy gyötrelmes álom hatása alatt (anyját kiterítve látta) elhatározza a hazamenetelt és hét napi gyaloglás után hazaérkezett. Apja elvesztette szemevilágát, anyja nem sokkal utóbb meghalt 1836. aug. 20-án. Aranyt a kétségbeesés kezdi környékezni. Jövője bizonytalan, azon kívül még kínos köhögés gyötri, a mit ő a tüdővész előjelének tekint. Ercsey Sándor könyve jegyzi fel, hogy Aranyt a súlyos helyzetben egy Pápai nevü postaexpeditor vigasztalta.
Arany János.
Az orsz. képtárból.
Még 1837-ben megválasztották konrektornak s rövid idő alatt annyira megkedvelteti magát földieivel, hogy 1840-ben rendes aljegyző lesz. 1840. novemberében vette nőül Ercsey Juliannát, ki 42 éven át volt hűséges társa. A poéta-konrektor szerelmének írott megnyilatkozásai nincsenek, csak művei között elszórtan csillog fel egy-egy sugár, mely Arany szívéletét is bevilágítja. "Mikor megházasodott, föltette magában, hogy nem olvas többet, hanem él hivatalának, családjának s lesz közönséges ember, mint más". Sokat dolgozott napközben, de azért fogadását nem tudta megtartani: olvasott és tanult. Shakespearet német fordításban, Molière vígjátékait és Crebillon rémdrámáit forgatta. Jegyzői dolgozatai általános feltűnést keltettek a vármegyénél és a táblabirák kitűnő dikaszteri tehetségnek tartották. Szilágyi István buzdítására az angol nyelvbe is belefogott és Shakespeare János királyát kezdte fordítgatni. A megyei pártok mocskolódása, a maradiak és haladók kakasviadalai, bizonyos szatirai hangulatot keltettek föl benne; elővette tehát fáradhatatlan tollát és tarka-barka képeket rajzolt le a megyei közéletből. Ebből a forrásból fakadt Rák Bende éposza, mely később Az elveszett alkotmány czímet kapta s 1846-ban a Kisfaludy-társaság pályázatán elnyerte a kitűzött jutalmat. De egyik bírálója: Vörösmarty azt mondta róla, "hogy nyelv és verselés olyan, mintha irodalmunk vaskorszakát élnők". Ezek a súlyos szavak fölébresztik Arany önérzetét, lelkét megszállja a teremtés vágya. A rákövetkező nyáron írja meg legtökéletesebb költői elbeszélését, a Toldit, melylyel 1847-ben a Kisfaludy-társaság által kitűzött 20 aranyat elnyeri. Az elveszett alkotmány névtelen szerzője a hír szárnyára kap s a szalontai másodjegyző hirtelen Petőfi mellé emelkedik, a ki lelkes költeménynyel üdvözli új költőtársát. Hiába akart közönséges ember lenni, lelkéből kitör a hangok elfojtott árja s elragadó költői szelleme és törhetetlen szorgalma a legmagasabbra ihletik. 1847-ben írja meg Murány ostromát és Toldi estéjét. Petőfi személyesen is fölkeresi barátját s 1847-ben 10 napot tolt nála. Szoros és örök barátság szövődik közöttük, a melyhez csak a Goethe és Schiller viszonya hasonlítható. 1848-ban a Kisfaludy-társaság tagjai közé vette fel. Ez időtájt kisebb költeményeket írt az Életképekbe és a Pesti Divatlapba. A kormánytól megindított Népbarátja czímű lapnak csak névleges szerkesztője volt, de több költeményt és politikai czikket írt bele. Mint nemzetőr, az aradi várostrom körül is teljesített szolgálatot. 1849-ben fogalmazói állást 364vállalt a belügyminiszteriumban s előbb Debreczenbe, majd Pestre költözött. A világosi szomorú napok után Arany Szalontára fut s mint magánember, a szolgabirónak segít a fogalmazásban. Ekkor írja meg a Bolond Istók czímű verses regénynek első énekét. Lelki békéje föl van dúlva. Elvesztette legjobb barátját, a nagy idők lángszavú Tyrtaeusát. A haza szerencsétlensége, saját sorsának bizonytalansága, a hétköznapi élet gondjai nehezedtek vállaira. Erős alanyi hangulatokba merül s lirai költeményei őszinte hazafi-bánatával országszerte élénk visszhangot keltenek. Mint lirai költő, ekkor állt Arany hatása tetőpontján. 1850-ben Tisza Lajos Gesztre hívta meg, hogy fiát, Domokost, a költészetre oktassa. De még ez év őszén megválasztották a nagykőrösi gimnáziumban a magyar és latin nyelv tanárává s Arany egész családjával ide költözött. 9 évet töltött e katedrán s ez időszakból valók kiválóbb művei, balladáinak nagy része s az Etele trilogiával való próbálkozások. Behatóbban kezdi tanulmányozni a magyar nyelvet és irodalmat. Ennek köszönhető két becses tanulmánya: Valami az asszonánczról (1854) és A magyar nemzeti versidomról (1856). Akadémiai rendes taggá megválasztatván, székét Zrinyi és Tasso czímű értekezésével foglalta el 1859. okt. 31-én. Csengery Antal és Kemény Zsigmond unszolására Pestre költözött s elfogadta az újból felelevenített Kisfaludy-társaság igazgatói állását. Mindjárt megindította a Szépirodalmi Figyelőt, a melyet 1863-ban Koszorú czímmel folytatott tovább. Fődolgozótársai Gyulai Pál, Szász Károly és Salamon Ferencz voltak. Arany mindkét lapba számos czikket, bírálatot írt. Szalay László halála után ő lett az akadémia főtitkára s az maradt lemondásáig. A király 1867-ben a Szent István-rend keresztjével diszítette föl. 1879-ben megvált a főtitkári állástól s a nagygyűlés tiszteletbeli főtitkári czímmel ruházta fel és igazgató-taggá választotta. Hivatalától visszavonulva, a Margitszigeten élvezte a nyugalmat; számos lirai költeményt meg balladát írt ekkor. 1879-ben befejezte Toldi Szerelmét. Ettől fogva egész haláláig keveset dolgozott. Régi betegsége, a fulladozó lélekzet, gyakran megkínozta, míg egy hirtelen meghűlés kioltotta életét 1882. október 22-én. Ravatalánál régi jó barátai: Gyulai Pál, Szász Károly és egykori főnöke, Török Pál ref. püspök tartottak gyászbeszédeket. A Kisfaludy-társaságban 1883. október 24-én Gyulai Pál mondott fölötte nagyszabású emlékbeszédet, az akadémia 1884. évi június 8-iki közűlésén Szász Károly emlékbeszédével ünnepelte a költő emlékezetét. A nemzeti kegyelet érczszobrot állított emlékének a fővárosban.
Arany János szülőháza Nagy-Szalontán.
Saját felvételünk.
Művei: Az elveszett alkotmány. (1845). Toldi. (1846). Murány ostroma. (1847). Katalin. (1850.) Nagyidai czigányok. (1852). Toldi estéje. (1854). Kisebb költeményei. (1856). Széchenyi emlékezete. (1860). Buda halála. (1864). Szentivánéji álom. (1864). Hamlet. (1867). János király. (1867). Összes költeményei. (1867). Toldi szerelme.(1879). Prózai dolgozatai. (1879). Aristophanes vígjátékai. (1880). Összes munkái. (1884-85). Zrinyi és Tasso.(1885). Ercsey Sándor: Arany János életéből (1885). Hátrahagyott iratai és levelezése (1887-89). Arany János költeményeit idegen nyelvekre is lefordították. (Német, franczia, angol, orosz).
365Arany László-Bihari Péter.
Arany László, Arany János fia, a magyar tudományos akadémia s a Kisfaludy-társaság tagja, a magyar földhitelintézet igazgatója, jogtudor és ügyvéd, 1844. márczius 24-én, Nagy-Szalontán született. 1887-1892-ig országgyűlési képviselő volt. Irodalmi munkásságát apja felügyelete alatt kezdte meg s a Koszorúban közölte tanulmányait, birálatait, azonkivűl eredeti és fordított verseket és elbeszéléseket. Először Eredeti népmesék czímű mesegyűjteményével tünt fel. Kemény Zsigmond szerkesztése idején dolgozott a Pesti Naplóban, majd a Budapesti Közlönynek s a Budapesti Szemlének lett állandó munkatársa. Szépen indult költői pályája azonban a 70-es évek közepén megszakadt. A javakorban levő férfiút nehéz búkór lepte meg s a legnagyobb magyar epikus egyetlen fisarjadéka gyermektelenül halt el.
Munkái: Eredeti népmesék. (1862). A két veronai ifjú. (1865). Tévedések játéka. (1866). A tudósnők. (1869). Sok hűhő semmiért. (1871). A délibábok hőse. (1873). A magyar politikaii költészetről. (1874). Bérczy Károly emlékezete. (1876). Szerkesztette Gyulai Pállal együtt a Kisfaludy-társaság újabb Magyar Népköltési Gyűjteményét is.
Balogh Ferencz theologiai tanár a debreczeni ev. ref. főiskolában, szül. 1836. márczius 28-án Nagyváradon. A debreczeni kollégiumnál öt évig működött. Két ízben volt a magyar ref. egyház követe az egyetemes presbyteri nagygyűlésen.
Munkái: Melius Péter hatása. (1866). Keresztyén egyháztörténelem. (1872-90.) A magyar prot. egyháztörténelem részletei a reformáczió korától jelenig. (1872). Tájékozó pontok a theologia terén. (1877). Hitnézetek történelme. (1878). Kálvin János, az újkori szabadság alapítója. (1878). A magyar protestáns egyháztörténet irodalma. (1379). Vasárnapügy külföldön és hazánkban. (1881). Egyházi tanulmányút franczia földön. (1891).
Barlanghy Adorján Vincze premontrei r. kanonok és főgimnáziumi tanár, született 1841. Nagyváradon. Értekezést írt a Religióba (1861). Ő alapította Nagyváradon 1875. július 1-én a Természettudományi Szemlét, melynek rövid ideig szerkesztője volt. Meghalt Kassán, 1882 november 28.
Báthory Romancsik Mihály, szinházi titkár, született 1853. november 27. Nagyváradon. Léván halt meg 1888. január 19.
Munkái: Elbeszélések, rajzok és kalandok a magyar színészéletből és a társadalom köréből. (1883). Emlék és színműtár. (1883). Kéziratban maradt szinművei: Az álorvos, vigj. A sorsűldözött és a száműzött leánya, drámák (1874). A falu legszebb leánya, népszinmű. Szerkesztette a "Szini Lapokat" és a "Szinészeti Közlönyt." (1879.)
Beőthy Ákos (bessenyői) országgyűlési képviselő, született 1838. Marján. A jogot a pesti egyetemen végezte. 1861-ben Bihar-megye aljegyzője lett, 1872-től kezdve a képviselőház tagja; utoljára Kassa városát képviselte nemzeti-párti programmal. Angolországban jó ideig tanulmányozta a politikai és társadalmi életet, de a külföld más pontján is gyakran megfordult. Értekezései a Budapesti Szemlében és a politikai napilapokban jelentek meg. Terjedelmes politikai tanulmányt írt a Magyar Államiság fejlődése czímmel, a mely államférfiúi mély belátásról tesz bizonyságot.
Beőthy Leó (bessenyői) miniszteri osztálytanácsos; az országos statisztikai hivatal aligazgatója, a m. tud. akadémia levelező tagja, született 1839. Nagyváradon. Beszélyeket és novellákat irt a Hölgyfutárba, majd meg idegenből ültetetett át nyelvünkbe kiválóbb regényeket: Utazás a föld középpontja felé (Verne.). Egy jegyző orra (About Edmund). Természet ellen. (Ráchel). Tragédiát is írt Piso czimmel, de ezt megsemmisítette. Sok becses nemzetgazdasági czikket írt a Honba, a Magyar Gazdába és a Budapesti Szemlébe.
Önálló munkái: Magyar- ország áruforgalma. (1868). Magyarország bányászata. (1872). Juda, Izrael és Árám. (1874). A bankügy elmélete. (1875). Magyarország statisztikája. (1876). Nemzetlét. (1876). A társadalom keletkezéséről. (1878). Magyarország vasútai. (1879). A társadalmi fejlődés kezdetei. (1882).
Bihari Mór ügyvéd Budapesten; született 1860. április 25. Ér-Keserűn. Tarnóczi álnév alatt verseket irt a szépirodalmi lapokba.
Munkái: Cicero élet- és jellemrajza. (1879). A czukoradó története Magyarországon. (1883). Azonkívül bűntető-jogi fejtegetéseket írt a jogi szaklapokba.
Bihari Péter bölcselettudor, ev. ref. főiskolai tanár Budapesten, született 1840. február 5. Zsadányban. Meghalt 1888. november 28-án.
Munkái: Rövid nevelés és oktatástan. (1872). A philosophiai tudományok encyklopediája; az iskolai nevelés elmélete és gyakorlata. (1876). Általános hazai és művelődés-történet. (1884). Embertan. (1885). Iskolai és házi neveléstan. (1885). Egyetemes és részleges aeszthetika. (1885). Iskolai szervezettan. (1885). Tiszta gondolkodástan vagy logika (1886). Bölcsészettörténet. (1886). Szerkesztette Saztmárt a Szamos czímű hetilapot.
Kerti ház Tisza Kálmán geszti parkjában, hol Arany János számos költeményét írta.
Saját felvételünk.
366Biki Károly-Csatáry Lajos.
Biki Károly, ev. ref. lelkész, született 1846. Bihar-Tordán.
Munkái: Keresztyén erkölcstudomány. (1873). Női arczképek a történelemből. (1873). Ifjúkorom emlékei. (1878). Egyházi beszédek. (1880). Esti órák. (1883). Elbeszélések. (1890). Szerkeszti a Reformátusok Lapját.
Bogyó (Steiner) Samu a kereskedelmi akad. tanára Budapesten, született 1857. január 7-én P.-Tamásiban. A kir. József műegyetemen a mennyiségtan és ábrázoló mértanból tanári képesítést nyert.
Munkái: Politikai számtani feladatok. (1886). Feladatok a kereskedelmi számtanhoz. (1886).
Bojthi (Veres) Gáspár, tanár, Bethlen Gábor titkára és I. Rákóczy György fejedelem udvari embere, született Bojton. Atyja, Veres János, fölszabadítótt jobbágy volt. Tanult Heidelbergában és hazatérvén, Bethlen Istvánnak volt a nevelője. Bethlen Gábor történetírójává tette és I. Rákóczy György többször felhasználta titkos követségekre is.
Munkái: Üdvözlő-beszéd Bethlen Gáborhoz. (16l7). Az isten mindenhatósága. (1620). A gyászszertartások két könyve. (1624). A nagy Bethlen Gábor viselt dolgai 12 könyvben. Csak három könyv jelent meg belőle nyomtatásban, a többi kéziratban maradt és jórészt elkallódott. Bethlen Gábor nemzetségéről. (Egy ívnyi latin kézirat az Erd. Múzeumban).
Boross Vilmos hirlapíró, született 1859. márczius 28. Nagyváradon.
Munkái: Tárcza levelek. (1882). A zsidó (a nép számára). Az Olympustól Istóczyig. (1888). Jász-Nagy-Kun-Szolnokmegyei czelebritások. (1888). Csigabigák. (1891). Mátyás király, az igazságos élete. (1891). Ketel vitéz. (1891). Turesque cz. szinművet, prológot és Hattyúdal cz. hazafias drámai költeményt írt.
Böszörményi (Vonza) Pál, Debreczen főbírája s országgyűlési követe, született 1757. november 1. Székelyhídon. Meghalt 1825. február 2. Debreczenben.
Munkái: Luctus Szatmariensis. (Üdvözlő versek). (1812). A köznép számára készült kézikönyv. (1824). A falusi iskola. (1824).
Bucsi Antal, bölcselettudor, született Nagyváradon. Atyja, Bucsy Mihály, bihari alispán volt. A jezsuita rendbe lépvén, Kolozsvárt adta ki verseit ily czímmel: Selecta heroum Daciae spectacula és Laus posthuma Sigismundi e com. Kornis. (1831-32).
Csatáry (Grósz) Lajos, született 1832. november 16. Nagyváradon. Részt vett a szabadságharczban és 1849. június havában százados lett. Majd török szolgálatba lépett. 1855-ben orvostudorrá avattatott. Nagyváradra visszatérve, 367tiszti főorvos lett. Egyike volt azoknak, kik a bihari Deák-pártot megalakították 1868-tól kezdve a budapesti egyetem jogi karán működik, mint a törvényszéki orvostan magántanára. 1871-ben ő állította fel a nagyváradi bábaiskolát. 1878-ban magyar nemességet nyert.
Több értekezése látott napvilágot a nemzetközi kongresszusok évkönyveiben. Munkái: A törvényszéki orvostudomány gyakorlati kézikönyve. (1857). Orvosi rendőrség. (1863). Orvosi kalauz. (1876). Vasúti és hajózási egészségügy. (1885). Kisebb füzetekben is több egészségügyi dolgozata jelent meg.
Csató Pál-Dolinay Gyula.
Csató Pál (csatószegi), a magy. tud. akadémia levelező és a Kisfaludy-társaság rendes tagja. Született 1804. január 7., Sarkadon. Helmeczyvel a Jelenkort szerkesztette, majd Munkácsy mellett működött a Rajzolatoknál. Az első magyar drámabíráló bizottság jegyzőjévé választotta. 1837-ben Pozsonyba ment segédszerkesztőnek Orosz Hírnökéhez. Az 1839-iki Pozsonyba hírdetett országgyűlésen mint a távollevők egyik követe vett részt. Meghalt ugyanott 1841. február 15-én.
Munkái: Der kleine Ungar. (1834). Magyar és német beszélgetések. (1834). A magyar nyelvbeli ragasztékok és szóképzők. (1834). Megházasodtam. Vígj. 3 felvonásban. (1841). Csató Pál szépirodalmi munkái. Kiadta a Kisfaludy-társaság (1883).
Csécsy (Nagy) Imre, orvostudor és ev. ref. tanár, a m. t. akadémia lev. tagja, szül. 1804. nov. 28-án, Érkeserűn. Mint gyakorló orvos Debreczenbe került, a hol a természettudományok tanára lett. Meghalt 1847. jul. 23-án.
Munkái: A botanikai magyar műnyelv javításáról. (1824). Dissertatio inaug. de fontium medicatorum princzipio eficaci. (1837). A természet ismeretének a tudományos műveltségre ható befolyásairól. (1839). Tiszta erkölcstudomány. (1842). Földünk s néhány nevezetesebb ásvány rövid természetrajza.
Csengery Antal, a m. tud. akadémia másodelnöke, a magyar földhitelintézet igazgatója, országgyűlési képviselő, a Kisfaludy-társaság tagja, született 1822. január 2-én Nagyváradon. Életrajzát más helyen közöljük. Itt csak irodalmi működését vázoljuk: A Pesti Hirlapba írta az országgyűlési tudósításokat. A Pesti Hirlapot napilappá alakította s egyúttal a Batthyány-kormány hivatalos közlönyévé avatta. Az év vége felé Pestre jött, hol történeti és természettudományi tanulmányoknak élt. A kiegyezés formulázásával az országgyűlés Deákot és Csengeryt bízta meg. 1880. julius 13-án halt meg Budapesten.
Munkái: Magyar szónokok és státusférfiak (1851). Macaulay Anglia története II. Jakab trónralépte óta. (1853-54). Vegytani képek a közéletből (1857). Csengery Antal összegyűjtött munkái 3 kötet. (1870). Emlékbeszéd Deák Ferencz felett. (1877). Az akadémiák, különösen a magy. tud. akadémia (1878). A jogi és államtudományok tanítása ügyében. (1879). Csengery Antal összegyűjtött munkái.(1884). Öt kötet.
Czájlik László kir. pénzügyi fogalmazó, született 1861. Bihar-Diószegen. Szakczikkei a Magyar Pénzügyben, a Magyar Kereskedők Lapjában s a Magyar Kereskedők Évkönyvében jelentek meg.
Dávid Gyula, ev. ref. lelkész, született 1860-ban Élesden.
Munkái: A hit élete. (1889). A kéményseprő fiu vagy egy gazdagon megáldott karácsonyi ünnep. (1890). A keresztség az írás szerint. (1890). Református keresztény hittan. (1890). Jézushoz vagy a szabaditóhoz való hivogatás. (1891). Minek az Ó-szövetség. (1892).
Diószegi Kis István theologiai doktor, ev. ref. püspök, szül. 1635-ben Bihar-Diószegen. Meghalt 1698. junius 22-én ugyanott.
Munkái: Exercitium theologicum de paschate. (1664). Lux in tenebris (1665). Lelki fegyver (Ima és énekkönyv.) Kiosztatott talentom. (Predikácziók). A Sz. Generális Gyűlésben lett némely deliberatumok. (1682).
Diószegi Kis János ev. ref. lelkész, született Diószegen, meghalt 1782-ben Erdő-Bényén.
Munkái: Dissertatio theol. de pleriphoria. (1731). Hugo Grotzius könyvei a keresztyén vallás és igazságáról. (1742). Isten háza koronájának zászlózó drágaköve (1748).
Dobos Lajos, kath. plébános, született 1847. október 26-án Nagyváradon. Mint endrődi plébános öngyilkos lett. Munkája: A kereszténység és korunk, melyet Szentannai Spett Gyula gyomai plébánossal fordított Bougand után francziából. 1881-82. Öt kötet. Azóta már több kiadást ért. Munkatársa volt az Uj Magyar Sionnak.
Dobos (Tofaeus) Mihály, theologiai doktor és ev. ref. püspök, született 1624-ben, Székelyhídon. Meghalt 1684-ben.
Munkái: Négyrendbeli disputatio, különböző theol. themák felett. A szent zsoltárok resolutiója. (Prédikácziók). 1683.
Dolinay Gyula (draskóczi), hirlapíró, született 1850. augusztus 14-én, Nagy-Harsányban. Még mint egyetemi hallgató indította meg a fővárosban a 368Tanulók Közlönye cz. ifjúsági lapot 1869-ben. Titkára volt az irók és művészek társaságának. A közművelődés érdekében sok czikket írt napilapokba s folyóiratokba. 1900-ban megírta Petőfi Zoltán életrajzát.
Munkái: Ajándékkönyvecske. (1871). Aranyszabályok. (1871). Szorgalmi jutalom. (1871). Aranybánya. (1875). Szünidőre. (1877). Iskolai emlékkönyv. (1879). Könyvet a népnek. (1879). Gyöngysorok. (1882). Hazaszeretet könyve. (1883). Magyar királyok és hősök arczképcsarnoka. (1884).Történelmi arczképcsarnok. Ifjusági olvasmányok. A szűnnapokra. (1884). Hogyan mehetsz előre. (1887). Szorgalomért. (1889). Turin-párisi kirándulás. (1889). Szerkesztette a Tanuló Ifjuság Lapját, a Kis Ujságot, a Szabad Magyarországot; jelenleg is szerkeszti a Hasznos Mulattatót és a Lányok Lapját.
Domby Márton-Farkas Emőd.
Domby Márton (gálfalvi), ügyvéd, született 1778. február 20-án Hosszú-Pályiban. Mint debreczeni diák baráti viszonyban állott Csokonaival. Pesten halt meg 1864. május 11-én.
Munkái: Tükröcske. Egy ficzkópoéta számára. (1816). Csokonai Vitéz Mihály élete. (1817). Halotti beszéd. (Bay Fer. fölött.)
Drágos János (topliczai), 1848-49-ben országgyűlési képviselő, született Nagyváradon. Az első nemzetgyűlésre Belényesből Drágost küldték képviselőnek. Ő írta a Pesti Hirlap május 9-iki számába azt a híres kiáltványt, melyben a bihari rumének nevében tiltakozik az 1848 május 13-ára hirdetett szerb nemzeti gyűlés ellen. Drágos politikai pályája szerencsétlenül végződött, mert az oláhok dűhének esett martalékul. Tudósítója volt a Budapesti Hiradónak s a Világ cz. politikai lapnak.
Ecsedy Mihály, ev. ref. lelkész, született 1754. körül Monos-Petriben. Hódmezővásárhelyen volt rektor, aztán haláláig (1802.) makói prédikátor.
Munkái: Bádgyadt lelkeket élesztgető csendes muzsika. 1794. (Énekek.) Sok tövisek között felnőtt Sárga-liliom. (Elmélkedések.)
Edelmann Menyhért, orvosdoktor, született 1862. decz. 25-én Nagyváradon. 1881-ben a "Magyar földrajzi társaság" pályázatán egy művével az első díjat, a következő évben egy más tanulmányával a második díjat nyerte. Sok orvosi, közegészségügyi és természettudományi czikke jelent meg a Pesti Hirlap, Ország-Világ, Magyarország, az Egészség, Orvosi Hetilap és Gyógyászat stb. hasábjain. Titkára a Biharmegyei orvos-, gyógyszerész- és természettudományi egyesületnek, a melynek évkönyvét szerkeszti.
Munkái közül említendők: A földrengésről. (1886). Babona és kuruzslás. (1889). Ahol a gondolat támad. (1890). Adat Magyarország közegészségügyének jelenkori történetéhez. (1898) Gyp az orvosokról. (1889). Bártfa fürdőről. (1895). Az alkoholizmus. (1898). A genie természetrajzából. (1901). Ő írta e kötet számára az egészségügyi részt.
Ember Karolina (előbb Illéssy Györgyné, később György Aladárné), az országos nőiparegylet volt iskola-igazgatója, született Furtán 1841. november 29-én. Főmunkatársa volt a Nők Lapjának; mint igazgató, ő készítette a nőiparegylet Évkönyveinek a jelentéseit s ő volt a legelső magyar nő, a ki a gyorsírást megtanulta. Országgyűlési gyorsirói állásra maga Deák Ferencz ajánlotta, de ez állást nem foglalta el. Sok czikket írt különösen a nevelés köréből.
Munkája: A szibériai számüzöttek.( 1879). (Regény francziából.)
Ercsey Sándor (téglási), ügyvéd és földbirtokos, született 1827 szeptember 2-án, Nagy-Szalontán. 1847-ben Bihar-megye Pozsonyba küldte, az országgyűlésre. A szabadságharcz után 8 évig ügyvédkedett, azután a magánéletbe vonult vissza. Sógora volt Arany Jánosnak s ennek halála után kiadta azt a 60 levelet, melyeket hozzá írt a költő. E munkája: Arany János életéből czímet visel s Gyulai Pál írt hozzá előszót. (1883.)
Erdélyiné (Mikes) Róza, született 1846. junius 12-én Nagyváradon. A Nagyvárad, a Délibáb, a Lányok Lapja és a Szarvasi Ujság cz. lapokban bocsátotta közre irodalmi termékeit.
Munkái: Nyáréji álmok. (1877). Jelenetek az életből. (1882). Ki a hibás? czimű dramolettje Nagyváradon került szinre. (1875).
Fái J. Béla, hirlapíró, szinházi titkár, született 1853-ban Nagyváradon. A budapesti szinházak legtöbb idegen szinművét az ő fordításában adták elő. Egész könyvtárt képviselnek azok a regények, melyeket idegen nyelvekből, különösen francziából és angolból átültetett. A Pallas Lexikonnak egyik dolgozótársa volt, franczia és angol irodalmi életrajzokat írt bele.
Farkas Emőd, hirlapíró, született 1866. augusztus 10-én Álmosdon. Sopronban és Rákospalotán tanárkodott. Dolgozatai a hirlapokban jelennek meg.
Önálló munkái: Reményeim. (1887. Versek.) A szabadságharcz 1848-49-ben. 1888 (Époszi töredék.) Álmok, árnyak. 1889. Margitszigeti vadrózsák. 1891. (Versek.) Bakaélet. Baka 369 világ. 1892. Hogyan tehetjük le a tiszti vizsgát? 1892. Azok a tisztek! 1893. Boszniában. 1893. Humoros elbeszélések.
Fekete Zsigmond-Fényes Elek.
Fekete Zsigmond, műszaki tanácsos, született 1847. október 14-én, Alsó-Lugoson. 1881-ben orsz. képviselő lett. Előbb a Temes-Begavölgyi-társulatnál működött. Jelenleg a Felső-Dunaszakasz szabályozási munkáinak a vezetője.
Munkái: Okszerű vízművelettan. 1881. A víz mozgása csövekben 1992. Magyarország vizei. 1882. A magyar faj és művelődés eredete. 1888-90. Három kötet. Munkatársa a Mérnökök és Építészek Közlönyének.
Fényes Elek (csokaji), a m. tud. akadémia tagja és több vármegye táblabírája, született 1807. július 7-én Csokajon. A középiskolai tanfolyamot Debreczenben meg a nagyváradi akadémián elvégezvén, Pozsonyban ügyvédi vizsgálatot tett. Irodalmi hajlamait követve, Pestre költözött. Itt előbb a hazai statisztikával foglalkozott, majd az egyesületi élet terén fejtett ki nagy tevékenységet. A magyar iparegyesület alapításában nagy szerepet játszott s az egyesület közlönyét, a Heti Lapot is szerkesztete. Egyik vezére volt a szabadelvű mozgalmaknak. 1848-ban belügyminiszteri osztálytanácsos volt s az országos statisztikai hivatalt szervezte. 49-ben mint a forradalmi vészbíróság elnöke működött s nemes jellemére vall, hogy senkit halálra nem itélt. 1849. után egy ideig Bihar-megyében bujdosott, majd önként jelentkezett a pesti haditörvényszéknél, de Kassalkó János államügyész pártfogása következtében büntetlenül megmenekült. Eladta gödöllői házát és birtokát s Újpesten húzódott meg. 1857-ben az Első Magyar Általános Biztosító-társaság titkára lett, mely társulat megalapításában nagy szerepe volt. A 60-as évek elején a Sürgönynek volt főmunkatársa s a konzervativ Pesti Hirnökbe is írt czikkeket. Az öregedő férfiú kegydíjból élve, 1876. július 23-án Újpesten halt meg. Az akadémiában Keleti Károly tartott fölötte emlékbeszédet.
Fényes Elek.
Az orsz. képtárból.
Fényes rendkívüli munkásságot fejtett ki. Első nagy műve volt: Magyarországnak s a hozzákapcsolt tartományoknak mostani állapota statisztikai és geografiai tekintetben. Hat kötet. 1847. Magyarországról több ízben készített még statisztikát, köztük olyant is, mely a topografiai és történelmi viszonyokat is felöleli. Számos kézi és iskolai térképet adott ki. Nagybecsűek politikai s nemzetgazdasági röpiratai és polémiái, melyeket még népszerűségének 370fénykorában írt. Így: Hallgassuk meg a másik félt is! Magyarország hátramaradása ügyében. 1844. Czikkei az Ismertetőben, az általa szerkesztett Heti Lapban s egyéb folyóiratokban jelentek meg.
Flór Ferencz-Göndöcs Benedek.
Flór Ferencz, orvos-doktor, a m. tud. akadémia lev. tagja, született 1809. október 10-én Várad-Olasziban. 1848-ban Pest város tiszti orvosának választotta meg. A szabadságharcz alatt alezredes és orvosi osztályfőnök volt. Gyula nevű korán elhalt egyetlen fia emlékére végrendeletileg 20,000 frtot hagyományozott, de még azonfelül is több alapítványt tett. Sokat működött a közegészségügy érdekében. Ő sürgette először a pesti vízvezetéket és az új vágóhídat. 1871 július 7-én a közúti vasút elgázolta.
Művei: A tetszhalottak felébresztéséről szóló tanítás. 1835. Kisded sebészi eszközpár. 1837. A nevezetesebb sebészi véres műtétek dr. Fritze E. után. (Magyarul és latinul.) 1839. Dr. Bugát Pállal együtt szerkesztette az Orvosi tár új folyamát.
Fodor Gyula, bölcseleti doktor, főgimn. tanár, született 1864-ben Nagyváradon.
Programm-értekezést közölt a szatmári főgimn. Értesítőjében ilyen czímen: M. Minucius Felix Octaviusa. Munkái: A perfectum kettőzetének hangzója az indogermanban. 1887. Xenophon memorabiliáinak teljes szótára. 1888. Vergilius Aeneisének teljes szótára. 1891. Tárczákat, könyvismertetéseket stb. írt számos lapba.
Folnesics János Lajos, nagyváradi származásu, bécsi mérnökkari tanár. József nádor nejét, Hermina főherczegnőt a magyar nyelvre és irodalomra tanította. Meghalt Bécsben 1823-ban.
Munkái: Alvina. (Regény.) 1807. An meine Schülerinnen. 1814. Taschenbüchlein zur Geografie. Német pedagogiai lapot szerkesztett Budán másfél évig.
Földy Géza, hírlapíró, született 1846. november 17-én Nagyváradon. Működését a Pesti Hirnöknél kezdte meg. Dolgozótársa volt az Esti Lapnak, a Reformnak, Magyarország és a Nagyvilágnak, a Kis Lapnak s főmunkatársa a Fővárosi Lapoknak. Maga szerkesztette a Heti Krónikát, társszerkesztője volt a Nemzeti Hirlapnak s jelenleg a Budapesti Közlönynek.
Munkái: Buda halála. Irta Arany János (1864.) Kritika. Lothair. Regény Disraely B. után. Szorgalmas művelője az ifjusági irodalomnak, melyet számos kötettel gazdagított névtelenül.
Földi János, orvostudor és költő, született 1755. deczember 21-én Nagy-Szalontán, meghalt 1801-ben Hajdu-Hadházon. 1878-ban Szatmár város orvos-doktora lett. A debreczeni körnek ő volt egyik alapítója. A debreczeni grammatikának nagyobb részét a földi János pályamunkája képezi. A magyar versekről írott széptani dolgozatai s jól csengő versei a Magyar Musában, Mindenes Gyűjteményben, Orpheusban és Magyar Múzeumban jelentek meg.
Munkái: Rövid kritika és rajzolat a magyar füvésztudományról. (1793.) Természeti história a Linné systemája szerint (1801.) Kéziratban maradt több értekezése a természettudományról" a magyar versírásról és közmondásokról.
Friedmann Bernát, ügyvéd és kriminalista, született 1843. október 10-én Nagyváradon. Jelenleg a budapesti ügyvédi kamara helyettes elnöke. Jogi czikkeket írt a Jogtud. Közlönybe. a Honba, a Pesti Naplóba, Nemzetbe.
Munkái: Hazai bányászatunk. (1886.) Népbírák és esküdszékek intézménye. (1876.) A felebbvitel bűnügyekben. (1878.) Észrevételek a magyar bűnvádi eljárási javaslat felett. Egyes nagyobb bűnügyekben tartott védőbeszédei külön füzetekben is megjelentek.
Gausz Viktor, hírlapíró, született 1858. julius 27-én Nagyváradon. 1884-ben, rövid tanárkodás után, a Pesti Hirlapnál kezdte meg írói pályáját. Olaszországi lapokban ismertette a hazai társadalmi viszonyokat és több műfordítást közölt. 1886. óta pénzügyminiszteri számtiszt. Czikkei a Természettudományi Közlönyben s több fővárosi napilapban jelentek meg. Rovetta, Verga, Contessa Lara, Serao Matild több regényét ültette át irodalmunkba.
Gombos Dániel, orvostudor, született 1774. november 7-én Ártándon. Biharmegye második rendes főorvosa volt.
Munkái: Névnapi üdvözlet Schraud Ferencz tiszteletére (1804.) Polgári élethez való lexikon. (1837.) Csak az Aba-Blatnik rész jelent meg; a munka többi hét kötete kéziratban van.
Göndöcs Benedek, apát-plébános, született 1824. július 23-án Nagyváradon. Új-Kigyóson segéd-lelkész, majd Wenckheim József Antal gróf udvari papja lett. 1863-ban új-kigyósi lelkész lett, 1873-ban pedig B.-Gyula választotta meg plébánosnak. Világlátott ember volt és tapasztalatait a népnevelés terén értékesítette. Különösen a méhészetet igyekezett megkedveltetni és nagyszámu czikket írt gazdasági lapokba. Egyik megalkotója volt a békés-vármegyei régészeti egyletnek. Gyula város 1881-ben országgyűlési képviselőjének választotta. Meghalt Gyulán, 1894. január 4-én. A fővárosban is alig 371van kultur-intézet, mely e bőkezű apát figyelmét kikerülte volna. Egyházi beszédeinek egy része a Jó Pásztorban és külön füzetekben jelent meg. Egyik érdemes munkája Pusztaszer és az évezredes ünnep czímet viseli. (1883.) Országgyűlési beszédeit Bauer Ferencz gyűjtötte össze. (1884).
Göndöcs Benedek.
Az orsz. képtárból.
Grósz Albert-Gyalókay Lajos.
Grósz Albert, orvos-doktor, kir. törvényszéki orvos, az országos egészségügyi tanács rk. tagja, a nagyváradi szemkórház igazgatója, született 1819. január 12-én, Nagyváradon. A szabadságharcz idején az al-dunai táborban működött, később pedig a nagyváradi honvédkórházban. 1842-től 67-ig Nagyvárad főorvosa volt. Ekkor nyerte a Ferencz József-rend arany érdemkeresztjét. Meghalt 1901. márcziusban.
Munkái: A bölcsőde jótékonysága. (1853). A nagyváradi fürdők. (1855). Az egyiptomi szembetegségekről. (1860). Az újdonszülöttek szemlobjáról. (1830).
Grósz Emil, szemorvos, a budapesti egyetemi klinikán rk. tanár, Grósz Albert fia, született 1865. szeptember 30-án, Nagyváradon.
Czikkei a Szemészetben jelentek meg. Írt még az Egészségbe, a Budapesti Szemlébe és az Egyetértésbe. Munkái: Jelentés a nagyváradi szemgyógyintézet 50 éves működéséről. (1886). Szemészeti diagnostika. (1883).
Grósz Frigyes, bölcseleti s orvostudor, született 1798. november 16-án, Nagyváradon. Mint gyakorló orvos Teltschben (Morvaország) telepedett meg, a hol kórházat is alapított. 1829-ben Nagyváradra jött, a hol a szegény vakok részére szemgyógyintézetet nyitott. Intézetét ő Felsége meglátogatván, a koronás érdemkereszttel tüntette ki. Meghalt 1858. január 3-án, Nagyváradon.
Czikkei a Magyar Orvosok és Természetvizsgálók munkálataiban jelentek meg. Munkái: Tudori értekezés a chininről. (latinul) (1826). Statisztikai adatok a nagyváradi szemgyógyintézetről. (1846). Szembetegségek a Nagy-Magyar-Alföldön. (Németül.) (1857).
Gyalókay Lajos (szentgyörgyi és gyalókai id.), ügyvéd, született 1825-ben Szalacson. Részt vett az 1848-iki mozgalmakban. A rácz lázadás alkalmával 372Kiss Ernő dandárába lépett és ő fogalmazta a hadi jelentéseket. Több ütközetben vett részt. A szabadságharcz után Bihar-megye főjegyzője lett; de nemsokára az ügyvédi pályára lépett s ő lett egyik vezérférfia az akkor alakult Deák-pártnak. 1872-ben a nagyváradi kir. törvényszék elnöke lett. A biharmegyei történelmi társulat s több más társadalmi és kulturális intézmény részben neki köszöni létrejöttét. Több czikket írt a Regélőbe, Honművészbe és a Pesti Naplóba. A nagyváradi lapoknak állandó munkatársa volt, sőt egy ideig a Bihar czímü lapot is szerkesztette.
Gyalókay Lajos-Hegyesi Márton.
Gyalókay Lajos (szentgyörgyi és gyalókai ifj.), rendőrkapitány, az előbbi fia, született 1855. márczius 30-án Köbölkuton. 1885-től Budapesten működik a m. kir. államrendőrségnél. Részt vett a Biharmegyei történelmi társulat megalakításában. Politikai és társadalmi czikkeket írt s egy hosszabb közleménye jelent meg a Századokban Bihar-megye régi községi pecsétjeiről.
Gyalókay Mózes, középiskolai tanár, született 1840. július 23-án Biharon. Állandó munkatársa volt a Hölgyfutárnak, Bolond Miskának, Jövőnek és Hölgydivatlapnak.
Munkái: Novellák és korrajzok. (Pest, 1870). Struensee. (1877).
Gyomlay Gyula, bölcseleti doktor és középiskolai tanár, az akadémia tagja, született 1861. július 29-én Nagyváradon. Czikkei a tanügyi lapokban, a Budapesti Hirlapban s a Nemzetben jelentek meg.
Munkái: Az attikai köztisztviselők ellenőrzéséről. 1883. Bartal-Malmosi, Latin mondattan. (1890). Homeros Odysseiája. (1891). Platon és Aristoteles. (1893). Platon válogatott művei. (1893). Szemelvények Tacitusból. (1894). A Marczali szerkesztésében megjelenő világtörténelem számára ő írta meg a görögök történetét. (1900). Több opera szövegét átjavította a budapesti dalszinház részére.
Györgyössy Rudolf, tanító, született 1843. január 7-án Nagyváradon. Különböző lapokba írt czikkeket és költeményeket.
Munkái: Költemények. (1870). Az aradvidéki tanítóegylet első tíz évi működése. (1880). Szerkesztette az Aradvidéki Tanítóegylet Közlönyét, az Általános Tanügyi Közlönyt s a Józsika és Erzsike cz. gyermeklapot.
Hajnóczi (Zák) Rajmond József, bölcselettudor, kir. tanfelügyelő, született 1854. február 15-én Derecskén.
Munkái, több elemi iskola kézikönyvön kívül, a következők: Egy adat Derecske történetéhez. (1879). A térképrajzolás elemei. (1880). A Betüs Szabó Gábor segítsége. (1885). A mi jó, meg a mi nem jó. (1886). A Kerekes Borcsa sorsa. (1886). Puskás uram megtérése. (1886). A kéve kötve jó. (1891). Váltó és adóslevél. (1893). Hajnóczy József élete. (1750-1795).
Halász Dezső, a magyar földhitelintézet tisztviselője, született 1835. október 2-án Nagyváradon. 1859-ben a Győri Közlönyhöz ment segédszerkesztőnek. Majd Szemere Pálnak lett íródeákja s többször fellépett mint reczitátor, mikor Reményi Edét kisérte felsőmagyarországi útjában. Dolgozatai 1854-től kezdve sűrűn jelentek meg.
Munkái: Tölgyek és virágok. (1857). Halász Dezső költeményei. (1859). Tavaszvirágok. Braun Izabella után. (1872). Halász Dezső újabb költeményei. (1882). Kéziratban maradt egy tankölteménye a költészetről, mely a Kisfaludy-társaságnál dicséretet nyert. (1870).
Hegedüs Lajos Candid, jogi doktor, m. kir. vallás- és közoktatási miniszteri tanácsos, a m. tud. akadémia tagja, született 1831. október 3-án Nagyváradon. Előbb Bécsben működött a cs. és kir. igazságügyminiszteriumban, majd a magy. udvari kanczelláriánál és a budai helytartóságnál. 1867-ben a vallás- és közoktatásügyi miniszteriumban a közalapítványok és országos műemlékek gondozója lett. Meghalt 1883. június 13-án Rákos-Palotán, még mielőtt akadémiai székfoglaló értekezését, Vajda-Hunyad monografiáját, befejezhette volna.
Munkái: Értekezés a földalatti tulajdon viszonyairól. (1853). Az előleges biztosítási közegek a polgári eljárásban. (1855). A természetből. (1856). Eredeti tréfák, adomák s mondák a czigány életből. (1857). Iromány-példák a polgári törvénykönyvhöz. (1858). Jegyzői rendtartás magyarázata. (1858). Árnyak. (1859). A magyar közjog alapvonala. (1861). Az általános német kereskedelmi törvény. (1863). Kegyelmi királyi utasitás a váltóbíróságok számára.
Hegyesi Márton, volt országgyűlési képviselő, született 1846. július 10-én Nagy-Bajomban. 1873-ban ügyvédi irodát nyitott Nagyváradon. Csakhamar keresett ügyvéd lett s mint védő is kiváló hírre tett szert; nevezetes sikert aratott az ál-Wesselényi bünpörben. Polgártársai bizalmából két ízben képviselte a bárándi kerületet 48-as programmal. Tevékeny részt vett az igazságügyi és közigazgatási kérdések tárgyalásánál és állandóan előkelő szerepet visz a vármegyei és társadalmi életben egyaránt. Könyvtára tekintélyes és különösen gazdag a szabadságharcz irodalmára vonatkozólag, melynek alig van nála alaposabb ismerője. Köteteket tennének ki czikkei, melyek 373szétszórtan jelentek meg a fővárosi és vidéki lapokban s felölelik a politika aktuális kérdéseit, érdekes visszaemlékezéseket tartalmaznak, vagy történelmi eseményekkel foglalkoznak.
Munkái: A kit mindenki szeretett. (1876). 12 ellenröpirat. (1881). Bihar vármegye 1848-49-ben. (1885) 1802 kilométer utazás. Görgei mint politikus. Birálat. (1890). A Máriássy-zászlóalj 1848-49-ben. (1891). Ujabb adatok Vasvári Pál halálához (1893). Az 1848-49-ik honvédzászlóalj története (1898.) Jelenleg a Szabadság cz. politikai napilap felelős szerkesztője.
Bessenyey György síremléke Kovácsi pusztán.
Saját felvételünk.
Hlatky Endre-Hoványi Ferencz.
Hlatky Endre, ügyvéd, született 1851. november 21-én Lunka-Urzestben. Budapesten tett ügyvédi vizsgát és Nagyváradon kezdte meg működését. A társadalomban kiváló helyet foglal el, mint a nagyváradi takarékpénztár igazgatója, az ügyvédi kamara és a szabadelvü párt elnöke. Czikkei főleg a Jogtudományi Közlönyben jelentek meg, de a Themis, Ellenőr és a Hon is közölt tollából magyar dolgozatokat. A Nagyváradnak éveken át ő volt a legkiválóbb vezérczikkírója.
Munkája: Észrevételek az ügyvédi rendtartás törvényjavaslatáról. (1893).
Hodászi Lukács (hodászi), nagyváradi származású, ev. ref. püspök, 1580-ban a wittenbergai egyetemen tanult. Hazaérkezvén, Báthori Istvánnak udvari lelkésze lett Ecseden, később pedig debreczeni lelkész, mignem a csengeri zsinaton tiszántúli szuperintendensnek választották meg. Báthori István fölött ő mondott halotti beszédet, a melyet ki is nyomatott 1605-ben. A nemességet II. Mátyás királytól nyerte. Debreczenben halt meg 1613-ban. Élete végén keserü tollharczba keveredett Szilvásujfalvi Imrével, ki vetélytársa volt a szuperintendensi hivatalra s independens irányban izgatott. Hodászi: Assertiones orthodoxae de potestate Ecclesiastica XV thesibus imprehensae czimű értekezést írt ellene.
Munkái: Halotti beszéd Báthori István felett. (1605). Assertiones orthodoxae (1610). Kéziratban maradtak feljegyzései a dengelegi zsinatról. (1603).
Hoványi Ferencz, bölcseleti s theol. doktor, nagyváradi kanonok és a magyar tud. akadémia tiszteleti tagja, született 1816. április 2-án, Körös-Tarjánban. A papi pályára lépvén, a bécsi Pazmaneumba került. Nagyváradra visszatérvén, a papnevelő intézetben tanulmányi felügyelő lett. Lajcsák Ferencz 1840-ben titkárának nevezte ki. Ugyancsak ilyen minőségben találjuk báró Bémer László püspök mellett is. 1843-ban várad-velenczei, 44-ben szilágysomlyai plébános lett s ebben az időben Kraszna-megye megválasztotta táblabírájának. Somlyón írta leveleit a lelkipásztorság terheiről és vigasztalásairól a Religio és Nevelés czímű folyóiratba. 1846-ban a pesti egyetemen a dogmatika tanára lett, de másfél év mulva Bécsbe hívja meg a fejedelmi kegy, hogy ő felségét és testvéreit a magyar nyelvben oktassa. 1849-ben váradi kanonokságot nyert. Olaszországi utjáról kétkötetes utirajzot bocsátott körze. Meghalt 1871. deczember 11-én.
Legkiválóbb munkái: Felsőbb katholicizmus elemei. (1853). Ujabb levelek a felsőbb katholicismusról. (1855). Nehány hét a Szentföldön 1856-ban. (1858). Nagyváradon a 40-es években a központi és vidéki papságból irodalmi társulatot toborzott össze. Munkatársa volt az Egyetemes M. Encyclopaediának is.
374Hübl Artur-Jakab István.
Hübl Artúr báró, tüzérkapitány a cs. és kir. közös hadseregben, született 1853. márczius 20-án Nagyváradon. Jelenleg a katonai földrajzi intézetben műszaki előadó. A katonai érdemkereszt és több külföldi érdemrend tulajdonosa. Vegyészeti és elektrotechnikai czikkeket írt a szakfolyóiratokba.
Illésy György, hírlapíró, született 1832. január 14-én Mező-Sason. 1848-ban mint tűzmester szolgált, de elfogták. Négy év mulva hazakerült s Debreczenben lapot szerkesztett. A Kisfaludy-társaság pályázatán feltünt kitűnő Oberon-fordításával. Később Jókai mellett dolgozott a Hon szerkesztőségében és 1871. október 21-én halt meg.
Munkái: Széchenyi emlékezete. (1860). Beranger dalai. (1860). Országos kistükör. (1865). Zrinyi Miklós. (1869). A nők munkaképessége és munkajoga. (1871). Illésy György költeményei. (1872). Nagy Magyarország, vagy négy szerzetes viszontagságos utja a magyarok őshazájába. (1873).
Imre Sándor, nyug. egyetemi tanár, a m. tudom. akadémia s a Kisfaludy-társaság rendes tagja, született 1820. augusztus 6-án, Hegyközpályiban. 1860-ban a debreczeni főiskola tanára lett és utána a kolozsvári egyetemen foglalta el a magyar irodalom és nyelvészet tanszékét, a hol tiszteletbeli doktornak választották meg. Meghalt 1900-ban.
Czikkei a Kossuth Hirlapjában, a Pesti Naplóban, a Szépirodalmi Figyelőben és Koszorúban, de kivált a Budapesti Szemlében jelentek meg. Munkái legnagyobbrészt nyelvészeti tárgyuak, de vannak közöttük irodalomtörténetiek is, mint a Kazinczy-ünnep, Beregszászi Nagy Pál élete és munkái stb. Kiváló helyet foglal el aesthetikai irodalmunkban "A néphumorról" irott könyve. Irt iskolai nyelvtanokat is és összegyűjtötte a nyelvújítás óta divatba jött barbarismusokat.
Irinyi János (ifjabb), gőzmalom-igazgató, a gyújtó feltalálója, született 1819-ben Nagy-Létán. A chemiát a bécsi és belini egyetemen tanulta. Meiszner tanárának a kisérlete (a kénvirággal dörzsölt ólomoxyd meggyújtása) vezette őt a foszforos gyújtó feltalálására. Ő alapította Pesten az első gyújtógyárat. 1848-49-ben a nagyváradi lőporgyárnál működött. A szabadságharcz után fogságot is szenvedett. Kisérleteit azután tovább folytatta vetési pusztáján s közben a debreczeni István-malomnál kapott alkalmazást. Meghalt 1895. deczember 17-én.
Czikkei a Tudom. Tárban, az Athenaeumban s több napilapban jelentek meg. Munkái: Ueber die Theorie der Chemie. Berlin. (1838). A vegytan elemei (1847).
Irinyi József, ügyvéd és 1848-ban országgyűlési képviselő, született 1822-ben Albison. Bővebb életrajzát más helyen közöljük. Itt csak irodalmi munkásságáról számolunk be. Az irodalom akkori jeleseivel Toldyval, Bajzával és Vörösmartyval is megismerkedett. Majd utazást tett Európa nagyobb államaiban s tapasztalatait Német, franczia és angolországi utijegyzetek czím alatt bocsátotta közre. A Pesti Hirlapnak egyik főmunkatársa volt. Meghalt 1859. február 20-án.
Hirlapi czikkei nagyobbára politikai természetüek. Munkái: Matild, dráma 5 felv. (1842). Német, franczia és angolországi útijegyzetek. (1846). Az országgyűlés rendezéséről. (1847). Tamás bátya kunyhója. (1853). Kulcs Tamás bátya kunyhójához. (1853). Béla. Regény 2 k. (1854). Dicső napok. Regény 3 k. (1857). Az 1790-91-iki 26-ik vallásügyi törvény keletkezésének történelme. (1857). A gyöngyös hölgy. Dumas után. 2 k. (1860). Kéziratban maradt tőle: Cromwell fia. Vígjáték 5 felv.
Istvánffy Gyuláné (Márki Gabriella), polgári iskolai tanítónő, született 1868. szeptember 18-án Nagy-Szalontán.
Munkái: A bán leánya. Jeanne d' Arc. Tört. elb. (1845). Hópehely. Az őrangyal. (1887).
Iványi Ödön, hírlapíró, született 1854. november 18-án Nagyváradon. A Bihar cz. lapnál lett ujságíró. Aradon a Kortes s az Arad és Vidéke cz. lapot szerkesztette, az Alföldnek pedig főmunkatársa volt. 1891-ben a Nagyvárad szerkesztését vette át. 1893. október 19-én halt meg. A nagyváradi Szigligeti-társaság közadakozásból szép síremléket állított hamvai fölé.
Munkái: Rajzok és elbeszélések. (1879). Tarka lapok. (1881). Egy könyv. (1883). Tárczák. (1888). A püspök atyafisága. (1892). 2 k. Apró regények. (1893).
Jakab István (galantai), bölcseleti és jogi doktor, a m. kir. helytartótanács nyug. tanácsosa, a m. tudom. akadémia lev. tagja, született 1798. október 29-én Mezőkeresztesen. Mint helytartósági titkár nagyban befolyt az összes ügykezelésnek magyarra való átalakításába s a magyar nyelven szerzett törvények hivatalos kiadásába. Az első magyar felelős miniszteriumban mint osztálytanácsos működött, később a pesti zálogház felügyelője lett. 1859-ben az úrbéri törvényszék bírája, 1860-ban helytartósági tanácsos lett. Meghalt 1876. október 18-án.
375Ifjúkori költeményei a korabeli folyóiratokban és zsebkönyvekben jelentek meg. A Tudománytárban és Athenaeumban számos politikai, történet-philosophiai és nemzetgazdászati czikke jelent meg. Több mint ezer czikket írt a Közhasznu Esmeretek Tárába. Munkái közül említésre méltók eredeti színdarabjai a Falusi lakodalom, Zsarnok apa, Örökségi egyezés. Fordított azonfelűl több mint 50 szinművet és operát német, franczia és olasz szerzőktől. Magyar játékszini jutalmazott feleletek. (1834). E munkájában a m. tud. társaságnak kérdésére válaszol. Sok egészségügyi utasítást bocsátott közre s egy neveléstani munkát is fordított ilyen czímmel: Az én növelési rendszerem alapvonalai. (1851). Az Országos Kormány-lapot is szerkesztette Budán 1851-60-ig.
Jankai József-Kazinczy Ferencz. Kelemenfy László-Kőrös Endre.
Jankai (Csizmadia) József, mérnök, népköltő s népszónok, született 1831. május 27-én Ér-Diószegen. Végig küzdötte az egész szabadságharczot és fogságot is szenvedett, honnan kiszabadulván a mérnöki pályára lépett. Mérnöki szakdolgozatán kívül számos költeménye jelent meg.
Munkái: A szabadság és szerelem vadrózsái. (1861). Jankai József újabb költeményei és Juliska szinmű. (1867). A Kortes dalai. (1870). 100 felköszöntés. Több szindarabja van kéziratban.
Katona Mihály, ev. ref. főgimnáziumi igazgató-tanár, született 1847. május 24-én Nagy-Szalontán.
Munkái: Egy kis felvilágosítás a nagyszalontai gymnáziumi alapok ügyében. (1887). A testgyakorlás fontossága. (1889). A nagyszalontai gymnázium története 200 éves multjával. (6918.)
Kazinczy Ferencz.
Az orsz. képtárból.
Kazinczy Ferencz, iró és költő, született Érsemjénben 1759. október 29-én. Iskoláit Késmárkon és Patakon végezte. Már fiatal korában anyja buzdítására egy munkát irt, mely Magyarország földi állapottjának lerajzolása czímen Kassán jelent meg 1775-ben. Azután anyja kivánságára lefordítja Bessenyei Györgynek német nyelven irt Amerikaiát, Az amerikai Podócz és Kazimir keresztény vallásra való megtérése, czímmel. Ez időre esik bécsi utazása is. Báróczy Marmontel fordításai és Baróti Szabó Dávid versei csak fokozták irói lelkesedését. A törvénygyakorlatokat Kassán, Eperjesen és Pesten végezte s 1784-ben Abauj-megye tiszteletbeli aljegyzője lett, két évvel utóbb pedig gróf Török Lajos ajánlatára II. József a kassai kerület nemzeti iskoláinak felügyelőjévé nevezte ki. Ebben az időben adta ki Bácsmegyey czímű nagy tetszéssel fogadott érzékeny regényét, melyet németből dolgozott át. Azonkívül lefordította Gessner Salamon idilljeit s Bacsányival egütt megindítja a Magyar Múzeumot s később egymaga az Orpheust, mely ifju irodalmunknak egyik nagy befolyásu organuma lett.
Mikor II. Lipót alatt a nem katholikus hivatalnokokkal együtt ő is elveszté állását, anyjához vonult vissza Alsó-Regmeczre, a hol egyedül az irodalomnak élt. A pesti magyar színész-társaság szervezése körül gr. Ráday Gedeonnal együtt nagy tevékenységet fejtett ki s a repertoirt fordított színművekkel gazdagitá. A Martinovics-féle összeesküvés fölfedeztetvén, mivel a Martinovics kátéját magának leírta, 1794. deczemberében őt is elfogták s a királyi és hétszemélyes tábla halálra ítélte, mit azonban a király kegyelme bizonytalan ideig tartó fogságra változtatott. Brünnben, Kufsteinban és Munkácson hét évet kellett töltenie. Mikor a tenta használatától eltiltották, rozsdából készített folyadékkal, sőt olykor a saját vérével is írt. Kiszabadulása harmadik évében nőül vette egykori főigazgatójának, gr. Török Lajosnak leányát, Zsófát. Levelezésbe bocsátkozik az országnak majdnem minden nevezetesebb költőjével és írójával s e levelekben, melyek akkor egész hirlapirodalmat pótoltak, hirdeti irodalmi elveit is. Tövisek és virágok cz. munkájában már csipős gúnynyal támad a maradiakra s a legnagyobb erővel megindítja 376a nyelvújítást. 1828-ban József nádor meghívására részt vett az akadémia alapszabályainak kidolgozásában s 1830. november 17-én a történeti osztályban vidéki első rendes tagnak választották meg. Pannonhalmi és erdélyi útjának emlékét útirajzai őrzik meg. Meghalt széphalmi magányában, 1831. augusztus 23-án. Születésének százados évfordulóját az akadémia fénynyel ülte meg és széphalmi birtokán díszes mauzoleumot építtetett. Kazinczy irodalmi munkásságának nagysága és hatása leveleiből ismerhető meg leginkább. Legnevezetesebbek a Kis Jánossal, Guzmics Izidorral, a Debreczeni és az Aurora-körrel és a Berzsenyivel váltott levelek. Kazinczy kevés eredetit írt. De irodalmunkban ő a legelső, ki a műfordító nevet megérdemli. A korabeli prózai nyelvet szabadította meg a hosszadalmas szavaktól s kifejezővé, lágyabbá és tömörebbé tette. Költeményeiben eszméi: a szerelem, bölcselkedés és hazafiság. A formának mestere, de gondolatait annyira elfinomítja, hogy azok nem keltenek mélyebb hatást. Legsikerültebbek gúnyos epigramjai. Kazinczy hatása irodalmunkra rendkívül nagy volt, a mennyiben előmozdította az irodalmi izlés kifejlődését. Azonban az idegen szerkezeteket és kifejezéseket is a nyelv gyarapodásának tekintette s ez által fordításaiban sok magyartalanságot ültetett át, a melyek ellen később erős visszahatás támadt az irodalomban.
Nevezetesebb munkái: Larissa. Szomoruj. (1771). Helikoni virágok. (1781). Sinopei Diogenes maradványai. (1793).) Herdernek Paramythionjai (1793). Pyrker sz. hajdan gyöngyei. (1830). Magyar régiségek és ritkaságok. (1808). Báróczy minden munkái. (1812). Dayka versei. (1813). Kis János versei. (1815). Zrinyi minden munkái. (1817). Kazinczy eredeti munkáit Bajza és Toldy adták ki. (1836-45). 5 k. Kazinczy Ferencz munkái. (1814-16.) 9. k. Levelezését az akadémia megbizásából Váczy János dr. adja ki s eddig 10 kötet jelent meg. Összes munkáit szintén az akadémia fogja kiadni.
Kelemenfy László (családi néven Hazucha Ferencz), mérnök, született 1815. decz. 1-én Nagyváradon. Meghalt 1851. ápr. 21-én. Czikkei az egykori lapokban és folyóiratokban jelentek meg.
Munkái: Buda (1839). Korhely életnek szomrú a vége (1845). Beszélyek (1846). Meghasonlott kedély (1846). Ezer év előtt. Marius Carthagó romjain (1850). Fordított színműveket s néhány eredetit írt. Visegrádi kincskeresők. (Bohózat 3 felv.). Mindenható lángész (Vigjáték 3 felv.)
Knorr Alajos, kir. itélőtáblai bíró, született 1828. jan. 19-én Nagyváradon.
Munkái: A polgári törvénykezési rendtartás. (1869). Bírói ügyvitel. (1869). A magyar büntető eljárás. (1870). Önügyvéd. (1872). A magyar magánjog (1873). A magyar váltótörvény és eljárás. (1877). A magyar büntető törvény (1878). Gyámsági és gondnoksági ügyek kézikönyve. (1878). A csődtörvény magyarázata. (1881). A sommás eljárás és fizetési meghagyás. (1895).
Kóczi Ignácz Bálint, nagyváradi származású orvosdoktor. Munkája: Dissertatio inaug. medica de generibus Plantarum stb. (1776). Az első munka, mely Bihar vármegye flórájával foglalkozik. Czímlapját más helyen közöljük.
Kondor Béla, felső kereskedelmi iskolai igazgató, született 1868-ban Nagyváradon. Mint tanár egy évig szülővárosában, azután Pécsett működött. Írt szépirodalmi, kereskedelmi s közgazdasági czikkeket.
Munkái: A tőzsdei értékpapirokról. (1893). Népszerű természettudományi és közgazdasági értekezések. (1898).
Kovács Dénes dr, székesfővárosi tanár és hírlapíró, született Nagyváradon, 1862. november 24-én. 1882. óta állandó munkatársa a fővárosi napilapoknak, továbbá a Vasárnapi Ujságnak. 1885-ben jelent meg gróf Gvadányi József élete és munkái czímü kötete. 1886-ban adta ki A berlini magyar egyesület története czímü könyvét. 1887-ben jelent meg a Gvadányi-Album czímü illusztrált díszműve és 1892-ben a Koronázási Évkönyv czímü munkája, a melyért királyi elismerésben részesült. 1895-ben jelentek meg A magyar anyakönyvvezető és a Házassági Káté czímü művei. Mint az Otthon írók és hirlapírók körének tisztviselője és választmányi tagja, részt vett a külföldi nemzetközi sajtókongresszusokon.
Köleséri Sámuel, ev. ref. lelkész, született 1634-ben Nagyváradon. Meghalt 1683. július 16-án Debreczenben.
Munkái: Disputatio logica. (1655). Disputatio Theologica (1655). Idvesség sarka. (1666). Szem gyönyörűségének mérsékletes síratása. (1762). Apostoli köszöntés. (1763). Számos vallásos irányú mű.
Kőrös Endre, bölcseleti doktor, ev. ref. főiskolai tanár, született 1872. jun. 10-én Nagyváradon.
Munkái: Hugó Károly Bankár és bárója. (1894. Doktori értekezés). Ekkehard: Walterdal. Szerkeszti a Pápai Lapokat.
377Kőrösi Kálmán-Márkus József.
Kőrösi Kálmán, jogtudor, debreczeni ügyvéd, született Mező-Sason. A fiumei magyar daloskör pályázatán 1894-ben jutalmat nyert. Számos költeménye jelent meg.
Munkái: Előjáték a szabadságharcz ötvenéves és a debreczeni szinészet százéves emlékére. Mindkettőt a debreczeni szinpadon adták elő.
Krecsányi Ignácz, szinigazgató, született 1844. márczius 31-én Margittán. Sok költeményt, elbeszélést, tárczaczikkeket és visszaemlékezést írt a szini világból. Több szinházi ujságnak volt munkatársa és a szinházi naptárt is szerkesztette. Munkája: Strikeoljunk-e vagy ne? 1872. (Németül is).
Kazinczy Ferencz emlékköve Ér-Semjénben.
Saját felvételünk.
Lázár Béla bölcseletdoktor, főgimn. tanár, született 1869. február 8-án, Nagyváradon. Belső munkatársa volt a Fővárosi Lapoknak, majd a Nemzetnek. Művészi kritikusa a Magyar Szalonnak. Igen sok művészeti és irodalmi essayt közölt a fővárosi lapokban.
Munkái: Buczy Emil élet és irodalmi munkássága. (1888). Iványi Ödön. Emlékbeszéd. (1894). A Fortunátus mese az irodalomban. (1890). Elbeszélések. (1894). A naturalismusról. (1890). Bál után. Monolog. (1895). Myria. Anya. Két elbeszélés. (1895). A tegnap, a ma és holnap. Kritikai tanulmányok. (1896). Hangulatok. Elbeszélések. (1898). Magyarázó tanulmány az 1899. tavaszi tárlathoz. A művészi nevelés a középiskolában. Bessenyei György Agis tragédiája. (1899). Bessenyei György, Lais vagy az erkölcsi makacs. (1890). Művészettörténeti dispositio jegyzék (1900) és legutóbb: Ibsen A társadalom támaszai. Fordítás.
Leitgeb Imre, földbirtokos, született 1866. május 26-án Derecskén. Többször tett gazdasági tanulmányútat a külföldön. Közgazdasági czikkei a Magyar Gazdák Lapjában, a Köztelekben, a Közgazdasági Szemlében és a Vásárcsarnok Értesítőjében jelentek meg.
Munkái: A derecskei casino története. (1893). Közgazdasági tanulmányok. (1900).
Lévay Ede bölcseleti doktor, főgimn. tanár, szül. 1864. április 12-én Nagyváradon.
Munkái: A chemiai hőnek és az ízommunka hőaequivalensének viszonyáról galván elemeknél. (1890). Az elektromosság Faraday-Maxwelt-féle elméletének vázlata. (1897). Arithmetikai és algebrai példatár. (1890). Planimetrica. (1899). A sík trigonometriája. (1899). Algebra. (1899).
Mangra Vazul, politikus, szül. Budorászán 1852-ben. Szerkesztője volt a Biserica si Scola (Templom és iskola) hetilapnak. Szorgalmas irodalomtörténeti kutató s több becses kéziratot fedezett föl. A bukaresti román tudományos akadémia lev. tagjává választotta 1895. aug. 10-én.
Márkus M. József, író, szül. Nagyváradon 1854. Mint egészen fiatal ember a Nagyvárad cz. napilapnál dolgozott. A fővárosba kerülvén, az Egyetértésnek, majd a Pesti Naplónak lett dolgozótársa.
Önálló munkái: Fekete betük; Omphale asszony lábainál; Téli estékre; Babám könyve (versek); Köny és mosoly; Tisztességes asszonyok; Exotikus növények; Aquarellek Ámor műterméből; Czigarett szikrák; Mikor Ámor nevet; Az én asszonykáim; Kikapós menyecskék; Csintalan történetek; A szerelem pillangói; Hamis bálványok; A tilosban; Ezek azok; A kulisszák 378 mögül. Ezenkivül írt "Egy ballépés" czímű négyfelvonásos szinművet, "Rika" czímü operett-librettót. (Színre került a népszinházban 1895.) stb.
Lóránt Dezső-Pázmándy Péter.
Lóránt Dezső szül. 1868-ban Nagyváradon. Hirlapírói működését a nagyváradi lapoknál kezdte, majd Budapestre jött és itt 1892-ben a Fővárosi Lapok szerkesztőségében müködött rövid ideig. 1861-ben lépett az Egyetértés szerkesztőségének kötelékébe, a melynek ma is tagja. Azonkivül - miután gyógyszerészi oklevelet nyert - főmunkatársa volt a Gyógyszerészeti Hetilapnak. Dr. Lázár Bélával együtt szerkesztette a Szinházi Lapokat. Lionel álnév alatt több szépirodalmi lapban jelentek meg tárczái.
Munkácsi Bernát, jeles összehasonlító nyelvész, született Nagyváradon, 1860-ban. 1879-ben kezdte meg irodalmi működését a Magyar Nyelvőrben.
Munkái: A moldvai csángók nyelvjárása, melyet az akadémia a Sámuel-díjjal tüntetett ki. Ugyane dijat még kétízben nyerte meg: Török kölcsönszók (1882) és Votják nyelvtanulmányok 1884) czímü dolgozataival. A votják nyelv szótára. (1896) A votják népköltészeti hagyományok. (1887). Vogul nyelvjárásokról (1894-95). Vogul népköltészeti gyűjtemény.
Neumann Ármin jogtudós, született Nagyváradon, 1845-ben. Mint ügyvéd Pápán, Székesfejérvárott, majd Budapesten telepedett meg. 1878-82-ben írta meg 3 kötetben: A kereskedelmi törvény magyarázata czímü munkáját. 1882-ben egyetemi magántanárrá, 1888-ban pedig rendkivüli tanárrá neveztetett ki. 1893-ban jelent meg Védjegy-törvény magyarázata czímü munkája. Számos értekezést tartott a jogászgyűléseken s szak- és politikai lapokban több czikke jelent meg jogi és társadalmi kérdésekről.
Osváth Albert, orvos, szakbeli író született Gáborjánban 1844-ben. Az országos közegészségügyi tanács tagja. Mint orvosnövendék a Corvina vállalatban irta Hernád doktor patikája czímü művét. Fordította Krafft Ebbing Egészséges és beteg idegek czímü munkáját. A belügyminiszterium megbizásából a nép számára irta a Jó egészség kézikönyvet, továbbá: Óvakodjunk a tüdővésztől. A napi lapokban sok orvosi és társadalmi czikke jelent meg.
O'sváth Pál történelmi adatgyüjtő, született Kis-Marján 1831. január 4. 1848-ban honvéd lett s mint gyalogos részt vett a bánáti és felsőmagyarországi hadjáratokban, ott volt Branyiszkónál s azután a mezőkövesdi, kápolnai, isaszegi, váczi csatákban, Budavár bevételénél, hol lábán sebet kapott. Majd a huszársághoz került, a hol a szőregi szerencsétlen csatában kitüntette magát, Temesvárnál pedig fejsebet kapott. Lugosról egy 21 tagra olvadt tizeddel csak úgy menekült meg, hogy az 11/2 öl magas szikla-partról a Marosba ugratott s csapatjával szerencsésen megmenekült. Belényesnél sötét éjtszakán keresztül vágta magát az orosz seregen. 1851-ben B.-Szt-Mártonban jegyző lett és érdemeiért a császári felsőbb hatóság is okmányilag kitüntette. A pandurság felállítása alkalmával egyhangulag csendbiztossá választották s az maradt 1884-ig.
Munkái: Zsandár kell-e vagy pandur? (1875). A sárréti járás leirása (1875). Bihar vármegyébe kebelezett kis Marja leirása (1897.) A Debreczenben alakult X. önkéntes zászlóalj történetét a nagyváradi Szabadságban irta meg, a Pallasz Lexikonba Szabolcs és Szatmár vármegyék történetét írta és e monografiát is számos érdekes és becses adattal gazdagította.
Osváth Imre jogtudós és közgazda, született Darvason. 1882-ben ügyvédi vizsgát tett. Irodalmilag a közgazdasági, pénzügyi és jogi téren működik.
Munkái: Italmérési regale-jog (1884). Államitalmérési jövedék. (1889). A szeszes folyadékokkal való kereskedés Magyarországon. (1891). Fogyasztási-, ital- és italmérési adók rendszeres ismertetése. (1893). Telekkönyvi betétek szerkesztéséről (1893). Peres és peren kívüli jogorvoslatok telekkönyvi ügyekben. (1895). 1891-től kezdve 1892. végéig a telekkönyvvezetők országos egyesületének lapját, a Telekkönyvi Szaklapot szerkesztette. 1893-tól kezdve az általa alapított Telekkönyvi Szakközlönyt szerkeszti.
Pázmány Péter 1570. október 4-én született Nagyváradon. Életrajzi adatait más helyen közöljük. Itt csak irodalmi munkásságára terjeszkedünk ki. Pázmány korának legnagyobb szelleme volt s a magyar irodalomnak mindenkor örök dicsősége marad. Kortársai a "magyar biboros Cicero" névvel tisztelték meg és méltán, mert előtte senki sem írt oly erős, tősgyökeres és népies nyelven.
Munkái: A mostan támadt új tudományok hamisságának tiz nyilván való bizonyításai. (1605.) Felelet a megdicsőült szentek tiszteletéről az Gyarmathi Miklós helmeczi prédikátornak Monoszlói András veszprémi püspök ellen irt csacsogásaira. (1607.) Tanácskozás, melyet kelljen a különböző vallások közül választani. (1611.) Hodaegus, igazságra vezető kalauz. (1613.) Erre irta Balduin Frigyes wittenbergi tanár a következő megkésett feleletet: Phosphorus veri catholicismi faciem praeloceus legentibus Hodaegum Petri Pázmán. (1625.) Erre Pázmány ily czímü irattal válaszolt: A setét hajnalcsillag után bújdosó Lutheristák vezetője. (1627.) Bihar-megye rendeinek ajánlotta ily czímü munkáját: Az igazságnak győzedelme, melyet az Alvinczi 379 Péter tükörében megmutatott. (1614.) Prédikációk. (1636.) - Dicsőségesen uralkodó királyunk bőkezüségéből nemsokára Budapesten érczszobor fogja hirdetni emlékét.
Szigligeti Ede.
Az orsz. képtárból.
Pável János-Roboz Andor.
Pável János, entomologus és múzeumi gyűjtő. Született Nagyváradon. A múzeum állattárát több új állatfajjal gazdagította. Horváth G. társaságában kiadta a magyarországi nagylepkék névjegyzékét.
Pálffy Albert, született 1823-ban Nagyváradon. Különösen a franczia irodalommal foglalkozott. 1884-ben az akadémia tagja lett.
Munkái: Magyar millionair. (1846). A Hóra világból. (1846). Feketekönyv. (1847). Egy földönfutó hátrahagyott novellái. (1850). A fejedelem keresztlánya. (1847). Erdély történetéből; Atyai ház: Esztike kisasszony professzora. (1884). Egy mérnök regénye. (1885). Anya és grófnő. (1886). A régi Magyarország utolsó éveiből. (1894). stb., stb. Írt még jeles regényeket, novellákat a hirlapokba is és Csernátonyival szerkesztette a "Márczius tizenötödike" czímü hirlapot.
Paskó Kristóf született 1634-ben Székelyhídon. Erdélyben az udvarnál magas rangra emelkedett, de Béldi Pál felségsértésében ő is bünösnek érezte magát és Patakra menekült, a hol meghalt. Erdélynek romlását írta meg versekben; könyve ma már ritka s mint történeti kútfő szerepel. Munkájának teljes czíme: A nemes és régen híres Erdélyországnak keserves és szomorú pusztításáról írt síralom.
Péch Antal, bányászati író, miniszteri tanácsos, akadémiai tag. Született Nagyváradon 1842. június 14-én, meghalt Selmeczen, 1895. szeptember 18-án.
Nevezetesebb munkái: Magyar és német bányászati szótár. (1879, 91). Az érczek előkészítésének elvei (1869). Alsó-Magyarország bányamívelésének története. (I. 1884. II. 87.) A selmeczi bányavállalatok története. (1881). A bányatérképek szerkesztésének új módja. (1878). A Bányászati és Kohászati Lapokat 1868-tól 1870. végéig szerkesztette.
Perger János, született 1791. Nagyváradon. A tudományos akadémia előbb levelező, majd rendes tagjának választotta. Meghalt 1838. május 25-én.
Munkái: Bevezetés a diplomatikába. (1821). Verbőczi István magyar törvénytára. (1831). A magyar és hazája régente. Munkatársa volt a Tud. Gyüjteménynek s a Közhasznbú Esmeretek Tárának. Szerkesztette a törvény-tudományi műszótárt. Kéziratban maradt: Értekezés a jobbágyokról cz. munkája.
Rádl Ödön, író és előkelő nagyváradi ügyvéd, a Petőfi-társaság tagja, a nagyváradi társaság egyik kiváló alakja, született Alsó-Lugoson, 1848-ban. A Szigligeti-társaság elnöke és mint ilyen rendkivül hasznos tevékenységet fejt ki. Szónoki megnyitó beszédei valósággal irodalmi eseményszámba mennek Nagyváradon.
Önálló művei: Egy tél Olaszhonban; Michel Berend költeményei; Levelek egy német faluból; Jean Paul; Szomorú történetek. (1871). Irt kritikai és aesthetikai czikkeket is. Szerkesztette a Nagyváradi Lapokat és a Tiszavidéket.
Reviczky Szevér, író, született Nagyváradon 1840-ben, meghalt Pesten 1864. szepgtember 25-én. Irodalmi működését a Hölgyfutárban megjelent kritikai czikkeivel kezdte meg. Számos, a külföldi irodalmat tárgyaló közgazdasági és kritikai czikket és ismertetést irt a Pesti Napló, Budapesti Hirlap, Szépirodalmi Figyelő, Ország Tükre és Koszorú czimű lapokba. Fordította Huszár Imrével Hugó Viktor: Nyomorultak cz. regényét. (Pest, 1862.) 1864-ben Anyagi Érdekeink cz. közgazdasági lapot alapított. Párbajban vesztette életét 1864-ben.
Roboz Andor, budapesti tanár, született Nagyváradon 1869. január 19-én.
380Megjelent munkái: Gyakorlati német nyelvtan magántanulók használatára (1897). Napsugárban; Derült világ; Ki van odabenn?; Madárvilág és Vidám órák czimű gyermekvers kötetek (1899). Iskolai történetek (1901). Keleti költők fordításai megjelennek 1895. óta szétszórtan. Könyvbirálatok 1901-ig a Magyar Kritikában. Lenkei Henrik tanárral egyűtt: Köszöntő könyv gyermekek számára. Sajtó alatt: Kisértetek czimű regény és egy franczia nyelvtan középiskolák, polgári és felső leányiskolák számára.
Román Sándor-Szigligeti Ede.
Román Sándor, író, egyetemi tanár, született Őssiben, 1826. november 26-án. 1861-65-ben a Concordia cz. román politikai és szépirodalmi lapot szerkesztette, majd 1868-76-ban a Federatiunea czímü román lapnak volt kiadótulajdonosa és felelős szerkesztője. Egyetemi tanárkodása alatt a román filologia, nyelv s irodalomtörténet keretéhez tartozó főbb tárgyakat, mint p. o. a román hitregéket, népszokásokat, közmondásokat, népmeséket, költeményeket és román egyházi műszavakat stb. dolgozott fel.
Sátori Bernát, filozofiai iró, született Nagyváradon 1735. szeptember 4-én, meghalt Miskolczon 1801. április 21-én. Nevezetes, hogy 1772-ben magyar nyelven adta ki művét ily czimmel: Magyar nyelven Philosophia, azaz a bölcseség szeretésének tudományából némelly jelesebb kérdések.
Sárváry Pál, ref. tanár és író, született Piskolton 1765. oktober 3-án, meghalt Debreczenben 1846. deczember 19-én. Tankönyvűl írt Erkölcsi philosophiának előljáró értekezése cz. műve sok ideig hézagpótló munka volt magyar nyelven; másik műve: Csokonai életrajzának töredékvonalai, melyet a Kisfaludy-társaság megbízásából írt. A magyar tudományos akadémia 1832-ben tagjává választotta.
Sólyom Fekete Ferencz, jogtudós, a dévai kir. törvényszék elnöke, született Almaszegen, 1839. október 1-én.
Kiadott művei: A pandekták sommás átnézete. (Pest, 1864.) és A közönséges és a részszerü magyar egyházjog elemei. Szerkesztette a Bihar cz. politikai lapot. Pesty Frigyes, Hunfalvy Pál stb. tanulmányaihoz sok oklevelet gyűjtött.
Szabó Ferencz, ref. püspök, született Mező-Telegden 1743. julius 23-án, meghalt Sárospatakon, 1795. július 7-én. 1765-ben diószegi akadémikus rektor lett. 1768-ban Debreczenben káplán, két évvel később pedig lelkész. 1786. január 17-én generális notáriussá, 1791. június 29-én püspökké választották.
Munkái: Diaetai prédikácziók. 1791. Keresztyén arkhivárius. (1794). József eladatása versekben. (1795). Tizenhét prédikácziók; Közönséges prédikácziók, Halotti prédikácziók (1805.) A heidelbergi katechismusnak úrnapok szerint való magyarázatja. (1808).
Szalárdi Jánost, a híres krónikást sokan biharmegyeinek tartják. Műve, mely a XVII. századra nézve forrásmunka: Siralmas magyar krónikának kilencz könyvei, melyeket a következő posteritásnak megintetésekre és oktatásokra tulajdon nyelvünkön egybeszedegetett és megirt. Sz. J. 1662-ik esztendőben. 1634-ben a fehérvári orsz. levéltár egyik konzervátorává nevezték ki. Rákóczy György mellett titkári hivatalt viselt. Az 1666. februári országgyűlésen főadóbeszedőnek rendelték ki, de még ugyanazon évben meghalt.
Szaniszló Albert, tanár és gazdasági író, született Diószegen 1844.
Tudományos értekezésein kivül, külön kiadott művei a következők: Növénybetegségek (1875). Útmutatás a filloxera fölismerésére és fölkeresésére. (1880). Kártékony rovarok a mező- és kertgazdaságban (1898). A filloxera, koloradobógár és a vértetü. (1886). A gazdát érdeklő káros és hasznos állatokról. (1890, 1892).
Székely István, egyházi és bölcsészeti író, kath. theologiai tanár, született Nagyváradon 1861. február 26-án. Jelenleg a pesti egyetem rendes tanára.
Önálló munkái: Az emberi nem kora és a szentírás. (1887). Az emberi nem régisége történelmi és őstörténelmi szempontból. (1889). A szentirás apologiája. (1881). Dr. Karsch Szentirási apologetikájának második része. (1892). Monismus és dualismus a filozofiában. (1893). Érő és anyag. (1894). Ösztön és ész. (1897).
Szentjobbi Szabó László, költő, született Ottományon, 1767. június 22-én, meghalt a kufsteini börtönben 1795. október 10-én. Tanult Debreczenben s hittani pályára készült. 1786-ban II. József által a nagyváradi nemzeti iskolához s csakhamar a nagybányai gimnáziumhoz neveztetett ki tanárrá. A József-rendszer múltával állásától elesvén, törvénytanulásra tért át, s 1794-ben Bihar-megye főjegyzője és Teleki Sámuel gróf főispán titkára lett. Költeményeit 1791-ben Pesten adta ki Sz. Sz. L. költeményes munkái czímen. I. Ferencz megkoronáztatása alkalmára (1792) Mátyás király, vagy a nép szeretete a jámbor fejedelmek jutalma czímü három felvonásos szinművet adott ki.
Nagyvárad. - Szigligeti Ede szülőháza.
Lojanek J. felvétele.
Szigligeti Ede (családi néven Szathmáry József), született Nagyváradon, 1814. márczius 8-án. Iskoláit szülővárosában és Temesvárott bevégezvén, orvos akart lenni, majd a mérnöki pályára készült, de e mellett a költészettel is 381örömest foglalkozott. A fővárosba kerülvén, Fáy András útján felvétette magát a budai magyar szinésztársaságba, a miért szüleinek haragját vonta magára, úgy hogy atyja még családi nevének a viselését is megtiltotta neki. A pesti nemzeti szinház megnyitása után ő is annak tagja s egyszersmind titkára lett. A szinészi pályán azonban nem aratott sikert és sokat kellett nyomorognia 12 frt havi fizetéssel. A szinpadon mindig gyérebben, kisebb szerepekben lépve föl, tanulmányozta Schillert és Goethét s színműirásra adta magát, hogy szorult helyzetén javítson. Legelső szinműve a Megjátszott cselek volt, mely 1835-ben Budán került a szinpadra. Vörösmarty, Bajza és Fáy buzdította a fiatal költőt. Ettől kezdve állandóan a szinműirás terén működött és páratlan tevékenységgel mintegy 180 drámai művet alkotott. Szigligeti egy egész új műfajt vezetett be irodalmunkba: a népszinművet. Legelső ilynemű alkotásai, a Szökött katona és Két pisztoly, már meglehetős hírnevet szereztek neki, bár még ezekben a népélet nem domborodik ki teljesen. Későbbi kitűnő népszinműveiben (a Csikós, a Czigány a Lelencz) az egész magyar népélet megelevenedik s nemcsak a mozgalmas cselekvény, hanem az életből vett maradandó népies jellemek gyönyörködtetnek bennünket. Mint drámaíró nem volt ilyen szerencsés kezű. A franczia regényes dráma hatása alatt mellőzi a költői hatás eszközeit, a helyes lélektani alapon megrajzolt jellemeket, a ragyogó dikcziót, ellenben kizárólag a szinpadi hatást tartja szem előtt, erre törekszik leleményes, sokszor körmönfont meséjével, a cselekvény gazdag bonyodalmával. Nagyobb hatást tett mint vígjátékíró. Bár komikuma a helyzetből fakad, a jellemek helyes alakitására mégis nagyobb gondot fordít, mint szomorújátékaiban. 1840-ben az akadémia pályázatán Rózsa cz. vigjátékával elnyerte a kitűzött jutalmat; ettől kezdve haláláig ő maradt első szinköltőnk s Kisfaludy Károlytól Csíky Gergelyig ő elégítette ki kora közönségének szükségleteit. 16-szor nyerte el az akadémia drámai jutalmát, háromszor a népszinházét. Az akadémia 1840-ben, a Kisfaludy-társaság 1845-ben választotta tagjai közé. Meghalt Budapesten 3821878. január 19-én, mint a nemzeti szinház drámai igazgatója. Első nagyobb sikert Dienes cz. szomorújátékával aratott 1836-ban.
Jelesebb tragédiái: Gritti (1844). Béldi Pál (1856). A fény árnyai (1865). Struensee (1871). Valéria és a Trónkereső, mely Szigligetinek a legsikerültebb alkotása. Jelesebb vigjátékai: Fenn az ernyő, nincsen kas, Mama, Nőuralom, Liliomfi, Házassági három parancs, Dalos Pista, Udvari bolond. Egy dramaturgiai munkát is írt A dráma és válfajai czímen. Szülővárosa a házat, melyben született, díszes emléktáblával jelölte meg s halhatatlan költőjéről nevezte el fényes új szinházát is.
Szüts Dezső-Zsák J. Adolf.
Szűts Dezső, törvényhatósági jegyző, hirlapíró, született 1869. Nagyváradon. Hirlapírói működését 1890-ben kezdette meg. Megírta Nagyvárad-város vízművének monografiáját Orbán Ignácz mérnökkel, mely 1897-ben jelent meg. Széleskörü publiczisztikai tevékenységet fejtett és fejt ki.
Telegdi Miklós, esztergomi érseki helynök, egyházi író, született Telegden 1535., meghalt Nagyszombatban 1586. ápr. 22-én. 1558-ban pappá, 1561-ben esztergomi kanonokká, később zólyomi főesperessé és káptalani nagypréposttá lett, 1582-től haláláig érseki helynök. 1557-ben megvásárolta a bécsi jezsuiták nyomdáját és Nagyszombatban állíttatta fel.
Munkái: Az kereszténységnek fundamentomairól. (1562). Az evangeliumoknak, melyeket vasárnapon és egyéb ünnepeken esztendő által az anyaszentegyházban olvasni és prédikálni szoktanak, magyarázatja. (1580). T. M.-nak, pécsi püspöknek felelete Bornemisza Péternek Fejtegetés nevű könyvére. (1580) Rövid írás (1580). Egynehány jeles okai. (1581).
Tisza Kálmán és Tisza István gróf irodalmi működését az életrajzokkal együtt más helyen közöljük.
Tofaeus (Dobos) Mihály, ref. püspök, szül. Székelyhídon, 1624. szept. 29-én, meghalt Gyulafehérváron 1684-ben. 1679. júniusban lett erdélyi püspök.
Müvei: De translatione imperii a graecis ad frankos. (1647). De actuali dei providentia. (1649). De perseverantie sanctorum. (1650-51). A szent zsoltárok resolutiója. (1683).
Tóth József, tanfelügyelő, szül. Mező-Sason, 1842-ben. Vármegyéje tanügyi állapotáról szakavatott jelentéseket szokott kiadni. Irt pedagogiai czikkeket a Néptanítók Lapjába, Magyar Tanügybe. Önálló műve: Közoktatási Törvények és Rendeletek Tára.
Veress Sándor, mérnök, történetíró, szül. Sarkadon, 1828. deczember 3-án, megh. Bukarestben 1884. okt. 27-én. Irodalmi működése sokoldalú. Emlékirata A magyar emigráczió a Keleten czímen 1878-ban jelent meg. E mellett 1870-72. írt a Magyarország és a Nagyvilágba, majd állandóan dolgozott a Vasárnapi Ujságba, leginkább [fekvő] 8 jegy alatt.
Veszelin Pál, ref. hittanár és lelkész. Szül. Kismarján.
Művei: Kegyes és istenes beszélgetések. (1633). Oktató és vigasztaló prédikácziók. (1641). Brevis institutio ad cognitionem Lingvae Hebreae (1643).
Vucskics Gyula dr., kath. áldozópap, egyházi és politikai író, szül. Szalárdon 1865. márczius 31-én. Pappá szentelték 1887. október 16-án. Kezdetben udvari pap volt, azután a bécsi Augustineumba küldték, a hol theologiai doktor lett. 1890-ben Nagyváradon segédlelkész, 1892-ben pedig theologiai tanár lett s mint ilyen behozta a szemináriumban a ker. társadalom-tudomány tanitását. 1897. októberétől nagyvárad-ujvárosi plébános; a Nagyváradon megjelenő Tiszántúlnak 1896. november óta felelős szerkesztője.
Önálló munkái: Munkabér és sztrájk. (1896). Emléklombok Schlauch Lőrincz bibornok-püspök aranymiséjére. (1897). Rendes tagja az aquinói Szt. Tamásról nevezett bölcseleti társaságnak.
Vulkanu József, román szépirodalmi író és hirlapíró, született Hollódon 1840-ben. Legismertebb munkája a Pantheonul Roman életrajzgyűjtemény. Magyarul is dolgozott s a román irodalomnak magyar nyelven való ismertetéséért a Kisfaludy-társaság 1871-ben tagjává választotta.
Zoványi György, ref. püspök, született Biharon 1656. szeptemberben, meghalt Zilahon 1758. február 16-án. Kánon-gyűjteménye, mely Zoványi-kánonok név alatt részben és ideiglenesen érvénynyel is bírt s Agendája, mely tót fordításban is megjelent, általánosan ismertté tették nevét. Irt még egy értekezést: De servo arbitrio, halotti beszédet és gyászverset Szathmárnémeti Sámuel halálára (1718). Tudományos theologiai művei még kéziratban elégtek.
Zsák J. Adolf theologus, született Vaskohon 1876. junius 15-én. Eddigi irodalmi munkássága részben az Irodalomtörténeti Közlemények, a Bács-Bodrog megyei tört. és rég. értesítő s a Biharmegyei és Nagyváradi tört. és rég. évkönyv czímű folyóiratok s a Nagyváradon megjelenő Tiszántul czímü politikai napilap hasábjain látott napvilágot, részben pedig kisebb-nagyobb önálló füzetekben.
383 A nagyváradi vár ostroma 1556/7-ben (1896). A nagyváradi vár ostroma 1598-ban (1899). Rulikovszky Kázmér. Szabadságharczunknak egy külföldi származásu mártira (1899). Bibliographiai adatok Várad szinészetéhez (1900). Czoborszentmihályi Czobor Mihály élete (Irod. tört. közl.). Bessenyei György levelei (U. o.) (1900). Ki téritette Pázmány Pétert a kath. vallásra? (1901). Leményi Leményi János fogarasi gör. kath. püspök (1901). A nagyváradi papnöveldei nyomda története 1901). Rézbánya. Történelmi reflexiók (1901). Sajtó alatt van a székeskáptalan könyvtárának története, ősnyomtatványainak és kodexeinek ismertetésével.
Az irodalom többi jelesei.
Az irodalom terén még a következő biharmegyei születésü férfiak és nők szereztek maguknak nevet:
Balázsovich Kálmán (binyóczi) ügyvéd (sz. 1847). Irt hirlapi czikkeket s megirta az 1877. évi XXII. t.-czikk magyarázatát. - Beczner Friges tanár (sz. 1848). Irt értekezéseket és szerkeszti a tiszántúli ref. középiskolai tanáregylet évkönyvét. - Beőthy József 1778-ban egy latin beszédet írt és egy hosszabb értekezése kéziratban maradt. - Berkovits Ferencz ügyvéd a telekkönyi javaslatról írt tanulmányt 1877-ben. - Bihari Imre tanár (1829) 1872-ben megjelent munkája "Természetjog vagy jogbölcsészet". - Csete Lajos (1858). A "Pokrócz Ádám" alakjának megteremtője. Humorisztikus naptárai több ízben jelentek meg. - Ciora János g. keleti lelkész (1851) szerkesztette a román tanítók egyesületének közlönyét. - Clintocu János g. kath. lelkész (1849). Irt ódákat és egyéb költeményeket. - Csöregh Gyula min. tisztviselő, tárczákat és költeményeket ír különböző lapokba. - Czajlik István igazgató-tanár, gazdasági szakíró (1852). Munkája: Csikónevelés. (1891.) - Deczky Károly korán halt el. Munkája: "Deczky Károly hátrahagyott költeményei." (1868.) - Ember Károly ev. ref. lelkész (1854). Szépirodalommal foglalkozott. Munkája: "Jellemképzés a népiskolában." (1888). - Ercsey Imre orvos (1815). Számos kiváló szakczikket és értekezést írt 1815-30 között. - Erdődy Imre tanár (1857). Számos tudományos, ismeretterjesztő, tanügyi és szépirodalmi czikket írt. - Feldmann János Ede orvos. 1831-ben latin nyelven írt orvosi értekezéseket. - Flóra Ferencz kanonok 1846 körül theologiai czikkeket és értekezéseket írt. - Futó Mihály tanár a determinánsokról írt munkát 1885-ben. - Gávra Sándor igazgató (1797). Munkája: "Egy történeti töredék az erdélyi román egyházról." - Gedeon Ferencz ny. törvényszéki tanácsos. Munkája: "Az élet iránya." (1875.) - Gerő Attila (1870) tárczákon kívül műfordításokkal foglalkozik. - Göndöcs Lajos igazg. tanító (1819) a Vasárnapi Ujságba és a Néptanítók Lapjába több ismeretterjesztő czikket írt. - Grubi (Ferencz) Dávid orvos (1814) a mult század első felében számos szakczikket írt külföldi szaklapokba. - Győry Lajos ev. ref. lelkész (1800). Számos egyházi szent beszéd jelent meg tőle. - Gobóczy Károly községi jegyző (1825). Számos gazdasági czikket írt a szaklapokba. - Horváth Döme bölcseleti doktor (1862). Munkái: "A kedély és annak kifejlesztése" (1884) "Az emberi lélek halhatatlansága" (1884.) - Husety József jogi doktor, latin nyelvű értekezést írt 1788-ban a büntetés czéljairól. - Irinyi János (idősb) birtokos (1787). A mult század első felében számos mezőgazdasági czikket írt. - Ivánka Sámuel tanár (1826). Zene- és énekirodalmi munkákat és czikkeket írt. - Kabos Sándor, a Jézus-társaság tagja. A XVIII. század 2-ik felében megjelent munkája: Panegyricus E. Ivoni. - Katz Henrik igazg. tanító (1849). Számos szakczikket írt. - Kálmán Jüzsef ügyvéd (1854). A "Nagyvárad" egyik szerkesztője volt. - Kalmár Ferencz tanító (1828). Pedagogiai czikkeket írt tanügyi lapokba. - Kiss Ferencz megyei főorvos (1833). Számos szakczikkel gazdagította a tudományos irodalmat. - Kiss Lajos tanár (1855). Szépirodalmi és tanügyi czikkeket írt. - Kiss Sándor tanár (1820). "Az Izrapatak regéje" czímű epikai költeménye megjelent a Figyelőben. - Kocsán János (ifj.) kir. aljegyző (1872). Költeményei és tárczái a fővárosi és vidéki lapokban jelentek meg. Munkája: Csendes Dalok (1896). - Kócsi Patkó János, szinész (1771). Munkája: A havasi juhászleány. Énekes játék 2 felv. Irt és fordított kisebb színpadi dolgozatokat. - Kocsis Alajos orvos (1831). Számos szakczikket írt. -Kovács Dániel tanár (1862). Tanügyi czikkei a szaklapokban jelentek meg. - Kovács Ferencz tanító (1843). Munkatársa volt az aradi "Alföld" czímű lapnak. - Kovács Gábor községi jegyző (1856) számos költeményt és czikket írt. Munkái: Költemények, (1878.), Jegyzői irálytan. - Kovács István m. főorvos (1830). Szépirodalmi és szakczikkeket írt. - Kovácsi Kálmán theologus (1873). Számos költeménye jelent meg a vidéki lapokban. - Körössy Antal ev. ref. tanító Furtán (1843). Két földrajzi munkát írt iskolai czélokra. - Krasznayné Frankl Mari (1862) Nagyváradon a lapok számos elbeszélést közöltek tőle. Több fővárosi lapnak is dolgozott. - Kuthy Sándor ev. ref. lelkész (1783). Munkája: Halottak beszélgetése (Erdélyi Múzeum). Költeményeket is írt. - Kutsera Ferencz plébános (1865) egyházirodalmi téren sokat dolgozott. - Landesberg Sándor bécsi hirlapíró (1848) néhány humoros német munkát írt és élczlapot szerkeszt. - Légrády Imre ügyvéd és udvari ágens (1778). Munkái: Was ist, und was enthält eine Constitution? (1848). Nekrolog Pázmándy Horváth Endre haláláról (1839). - Schiff Ernő ismert gyermekorvos, kitünő szakczikkei az akadémiai értesitőkben és az orvosi szaklapokban jelentek meg. - Schreiner Márton izr. teologus (1863) h. 1894. óta berlini tanár. Szakczikkei a külföldi folyóiratokban jelentek meg. - Tatai András tanár (1803). Több tankönyvet irt.
Nem bihar-vármegyei születésü írók. Dr. Adorján Emil.
Bihar vármegyében élő, de nem itt született írók:
Dr. Adorján Emil ügyvéd. 1895 óta szépirodalmi dolgozatokat írt a Szabadság-, Nagyvárad- és Nagyváradi Naplóba és az Uj Időkbe Leander név alatt; ugyane név alatt jelent meg önálló kötetben 1898-ban "Olivia bosszúja" czímü humoros regénye és "Komoly pillanatok" czímü humoreszk kötete. Eddig három kiadást ért "Tizenöt gyorsirási óra" czímü tankönyve s "Gyorsírási Olvasókönyv" czímű kötete. Most van sajtó alatt "A gyakorlati gyorsírás tankönyve". Alapította és négy éven át szerkesztette a Nagyváradon megjelenő Gyorsírók Lapját. Szakczikkei jelentek meg a "Magazin für Stenographie" és "Der deutsche Stenograph" czímü berlini lapokban. Az Athenaeum kiadta 1900-ban "Osztrák Jog" czímü tankönyvét.
384Ady Endre-Imrik Péter.
AdyEndre hírlapíró. A Nagyváradi Napló főmunkatársa, jeles poéta, kinek költeményeit a fővárosi szépirodalmi lapok is örömmel közlik. Azelőtt Debreczenben segédszerkesztő volt. Önálló verskötetét a kritika nagy tetszéssel fogadta.
Agáczi Norbert, gimnáziumi tanár. Munkái: A classikai óda története. (1871). A classikai óda és Berzsenyi. (1871). Toldy Ferencz és a magyar irodalomtörténet. (1876). A délibábok hőse. Több izben tartott felolvasást a szépirodalom és az esztétika köréből.
Alvinczy Sándor, főreáliskolai tanár. Önálló munkái: A Szaharában. Uti rajzok és tanulmányok. (1890). A franczia társadalom (1893). A franczia nők. (1893). A szellemi élet Párisban. (1896). Kártyások és játékbarlangok. (1899). Több fővárosi lapba néprajzi és társadalmi czikket írt.
Bíró Lajos hírlapíró, a Függetlenség, Szegedi Napló, Budapesti Napló, Agence de Paris, Országgyülési Értesítő, Hét és több más szépirodalmi hetilapnál fejtett ki irodalmi munkásságot. Helyettes szerkesztője volt egy esztendeig a Nemzetgazdasági Szemlének és másfél év óta a Szabadságnak a helyettes szerkesztője. Most jelent meg egy novellás kötete: a Bálványrombolók. (Egy czinikus ember meséi).
Bodor Károly orvostudor és kórházi főorvos. Orvosi dolgozatai a szaklapokban jelentek meg. Több drámát ültetett át és A fekete gyöngy czimü regényt fordította Sardoutól. Eredeti szinművei: Kritikus; Nőorvos; Lenni vagy nem lenni.
Bozóky Alajos dr. jogakadémiai igazgató. Nagyszámu jogi és közmívelődési czikket írt különböző folyóiratokba. Önálló művei: Praetori jog. (1866). A börtönügy legujabb haladásai. (1867). A római jog institutióinak tankönyve. 4. kiad. (1885). Az egyházi jog tankönyve. (1871). A római jog pandektáinak tankönyve. (1874). A köteles részről. (1874). Római perjog. 2. kiad. (1885). A nagyváradi kir. akadémia százados multja. (1889). Az ausztriai magánjog rendszere. (1891). Római világ. 3. köt. (1892). (Friedländer után). Kiadta Gaius római jogi institutióit latinul és magyarul. Az első keresztény kodifikáczió. (1900.) Többször tartott felolvasást a római mívelődés történetéből. Megnyitó beszédei a jogakadémia Almanachjában jelentek meg. 1889-ben kir. tanácsosi czímet nyert.
Bunyitay Vincze, nagyváradi kanonok, született 1837. január 11-én Sátoralja-Ujhelyen. 1860-ban szentelték fel. Három évig volt segédlelkész, majd szent-jobbi és bélfenyéri plébános lett. Lipovniczky István nagyváradi püspök könyvtárnokának nevezte ki 1879-ben. 1893-ban kanonok. 1897-ben apát lett. Mint történetíró különösen az egyházi műemlékek és történet körül fejt ki nagysikerü munkásságot. A hazai levéltárakon kívül Róma és Bécs levéltárait is két ízben felkutatta, hogy adatokat gyűjtsön a XVI-ik századi vallásújítás és kitünő, nagyszabásu művéhez "A váradi püspökség történetéhez", melynek alapján az akadémia sietett levelező tagjának megválasztani. Történelmi értekezései a Századokban, Archaeologiai Közleményekben, Katholikus Szemlében stb. jelentek meg. Munkái: Ifjusági olvasmányok. (1863). Régi képek. (Tárczaczikkek). Az eggedi apátság története (1880.) A váradi püspökség története (1883-84). Három kötet. Számos rajzzal. A mai Nagyvárad megalapítása. (1885). A váradi káptalan legrégibb statutumai. (1886). Szilágymegye középkori műemlékei. (1887). A római Szentlélek-Társulat anyakönyve. (1889). Magyar királyok Váradon. (1890). Bihar vármegye oláhjai s a vallás-unio. (1892.) A gyulafejérvári székesegyház újabb részei s egy magyar humanista. (1892). Nagyvárad a törökfoglalás korában. (1892.) A hitújítás történeti adatainak első kötete most jelenik meg. Schematismus historicus Diocesis M. Varadiensis. (1886.) Kiadta Ipolyi Arnold kisebb munkáit és Schlauch Lőrincz Egyházi és Egyházpolitikai Beszédeit.
Dús László, t. főügyész. Mint hirlapíró és a Szabadságnak hosszu időn át szerkesztője, rendkívül sok politikai, társadalmi és szépirodalmi czikket írt. Munkája: Szinészetünk bölcsőjében. (1884). Ő írta meg e munka számára a Nagyvárad történetét tárgyaló fejezetet.
Erdélyi Zoltán. 1893-tól 1897-ig a Magyar Ujság belmunkatársa, 1894-1899 közt a Hasznos mulattató és Lányok Lapja segédszerkesztője; 1899-ben a Veszprémvármegye fel. szerkesztője. 1900. óta a pósta- és távirda-igazgatóságnál fogalmazó. - Munkái: Május. Költemények. (1892). - Tündérlagzi. képes gyermekmese. (1894). - Epizódok. Költemények. (1896). - Vesztett Boldogság. A M. T. A. által a Nádasdy-féle 100 aranyos pályadíjjal kitüntetett verses regény. (1898. II. kiadás 1901). - Laura Dalok. (1899). I. és II. kiadás. - Margitsziget és más kisebb költői elbeszélések. (1901).
Fehér Dezső, lapszerkesztő. Hirlapírói működését a fővárosban kezdte meg, hol több lapnak munkatársa, a "Bolond Istók"-nak pedig éveken át segédszerkesztője volt. 1889-ben jött Nagyváradra és azóta folyton munkása a nagyváradi sajtónak, melynek fellendülésében jelentékeny része volt. Dolgozott a Nagyváradi Hirlapba s munkatársa, Iványi Ödön halála után pedig négy évig szerkesztője volt a Nagyváradnak. Jelenleg a Nagyváradi Napló szerkesztője, melyet maga alapított. A "Nagyvárad" fennállásának huszonöt éves jubileuma alkalmából ő hívta össze az ország összes hírlapíróit Nagyváradra és felvetette a "Vidéki Hírlapírók szövetségé"-nek eszméjét, mely főkép az ő buzgósága révén csakhamar megvalósulást nyert. A Vidéki Hírlapírók Szövetségének megalapítása óta jegyzője, majd igazgatósági tagja. Két izben szerkesztett élczlapot is. 1889-ben a városligeti szinkörben előadták A félmilliós ternó czímű 3 felvonásos bohózatát, a nagyváradi színházban pedig a nagyváradi szinészet száz éves fennállására írt "Száz év" czímü színművét. Kiadott ezenkivül két novella-kötetet is "Kaleidoszkop" és "Hölgyek és Urak" czímen.
Fráter Imre, orvostudor. 1892. óta a biharmegyei közkórház igazgató-főorvosa és a sebészeti osztály vezetője. Dolgozatai az Orvosi Hetilapban és a Sebészetben jelentek meg.
Halász Lajos, szerkesztő, hírlapírói működését a makói "Maros" czímű lapnál kezdte; majd Szarvason gyorsírászati szaklapot alapított és szerkesztett, azután Debreczenben volt hírlapíró és később a nagyváradi "Szabadság" szerkesztője lett. Majd a "Nagyváradi Napló"-nál találjuk, mint szerkesztőt. Később meginditotta a "Nagyváradi Friss Ujságot", a legelső vidéki krajczáros napilapot. Ő szerkeszti (Nagyváradról) a "Kolozsvári Friss Ujságot" is. Önálló munkája: "Éjjel" czímü novellás kötete.
Imrik Péter, jogtudor, kir. itélőtáblai bíró. Számos költeményt írt és ő a szerzője a híres Mollináry nótának is. Jogi czikkei a szaklapokban jelentek meg. Munkái: Demonstratió. 385(1877). A szent háboru. (1877.) Választás vagy kinevezés. (1879). Budapesten, 1879-ben Rikkants czímű lapot szerkesztett.
Karácsonyi János-Sas Ede.
Karácsonyi János, theologiai doktor, a magyar tudományos akadémia levelező tagja, született 1858. deczember 15-én Gyulán (Békésmegye); 1882. július 2-án szentelték fel áldozópappá. A püspöki liczeumban tanított egyháztörténelmet, és egyházjogot s jelenleg Bihar-Püspökiben plébános. Nagy irodalmi munkásságot fejt ki, különösen a Turulban, a Katholikus Szemlében és a Századokban. A Pallas nagy Lexikonának is dolgozótársa volt. Munkái: a nagyvárad-olaszi római katholikus plébánia-templom és plébánia rövid története. (1884). Magyarország és a nyugati nagy egyházszakadás. (1885). Szent Gellért csanádi püspök élete és művei. (1887). Történelmi hazugságok, Haller József után. (1890). Szent István oklevelei és a Sylveszter bulla. (1891). Kik voltak az első érsekek Magyarországon. (1892). Békés vármegye története (1896). Három kötet. A honfoglalás és Erdély. (1896). A pusztaszeri monostor kegyurai. (1897). Az aranybulla keletkezése és első sorsa. (1899). A magyar nemzetségek e XVI. század közepéig I. kötet - (1900). Második kötet sajtó álatt. Értekezéseinek egy részét l. Szinnyey: Magyar Irók. Szerkesztette a Békés vármegyei régészeti társulat Évkönyveit, mint a társulat főtitkára.
Károly József Irén, bölcselet doktor, főgimnáziumi tanár. Munkái: Schopenhauer és az akaratszabadság. (1886). Az absolut mértékrendszer a mechanikában (1890). Az absolut mértékrendszer a hang- és hőtanban. (1891). (Különlenyomat a nagyvárdi főgimnázium Értesitőjéből.) Állandó munkatársa a Mathematikai és Physikai Lapoknak s a lipcsei Annalen der Physik und Chemie czímü folyóiratnak.
Kertész Miksa főgimnáziumi tanár. Értekezései a nagyváradi főgimnázium értesítőjében jelentek meg. A ragadozó emlősállatok hajdan és most. (1888). Bihar vármegye faunája. (1901). Írt még a Nagyvárad természetrajza czímü munkába: Nagyváradnak és vidékének állatvilága. A nagyváradi közönséges és meleg állóvizek górcsövi állatvilága. Nagyvárad csigafaunáját leírta a Nagyváradban. Ő irta e munka számára a Bihar vármegye faunáját tárgyaló fejezetet.
Krüger Viktor, állami főreáliskolai igazgató. Irodalmi működése: A nagyváradi természettudományi Szemlében: Az energia. A hóról. A felhőkről. A nagyváradi főreáléiskola Értesítőjében: Az elektromosság történetéből. (1887). A pozsonyi középiskola czímü folyóiratban. A tárgyi körökről értekezett. Munkája: Physika. A középiskolák felsőbb osztályai számára. (1888). Apróbb közlemények jelentek meg tőle napi és szaklapokban.
Kutiák Ágost, gyakorló orvos. A szegedi árvíz után irta a Duna és Tisza-szabályozás terve czímü munkáját.
Laurán Ágoston theológiai doktor, görög-katholikus apátkanonok, pápai praelatus. Számos egyházjogi és egyházpolitikai czikke jelent meg. Önálló művei: Korszerü egyházpolitikai kérdések. (1887). A schismával összehasonlított szent Unió. (1888). Az egyház és az állam (1888). Egyházpolitikai helyzetünk. (1889). Mivé lett a katholikus Magyarország (1890). Egyházpolitikánk. (1891). A szent Unió. (1885). Kiadta latin nyelven Papp Szilágyi József görög-katholikus egyházjog-tanát. Román nyelven is írt: Manualu catecheticu. (1878). Manualu pedagogico didacticu. (1879).
Lopussny Gyula Ágost, a Sz. József finevelő-intézet alkormányzója. Egyházjogi és zenészeti czikkein kívül két önálló történelmi munkát is írt. A Szent József intézet múltja és jelene. (1895). Tordai Szaniszló Ferencz váradi püspök. (1896).
Nagy Ernő jogtudós, jogakadémiai tanár. A magyar tudományos akadémia 1895-ben levelező tagjának választotta meg. Legkiválóbb munkája Magyarország közjoga, mely éppen most érte meg a negyedik kiadást. A Budapesti Szemlébe, Athenaeumba, Jogtudományi Közlönybe stb. számos becses közjogi értekezést írt. Több külföldi német, franczia, folyóiratnak és irodalmi vállalatnak állandó munkatársa. Ujabban megjelent értekezései: A magyar alkotmány. Magyarország közjogi viszonya Ausztriához. A magyar alkotmány némely jellemzőbb vonásai, stb.
Nátafalussy Kornél, királyi tanácsos, a nagyváradi tankerület királyi főigazgatója, született Leleszen 1841. november 17-én. 1899. november 7-én a jászóvári prépostválasztó nagykáptalan a beteges Benedek Ferencz mellé őt választotta meg koadjutorrá utódlási joggal. Ő el is fogadta e kitüntetést, de utóbb egészségi okok miatt és előrehaladt korára való tekintettel a tisztségről leköszönt. Számos tanügyi czikket írt a Pesti Hirnökbe, Magyar Államba, Pesti Naplóba, könyvismertetéseket közölt a Magyar Sionban, Tanáregyesületi Közlönyben, az Uj Korszakban s Katholikus Heti Szemlében. Egyéb munkái: A kassai katholikus főgimnázium története (1863). A rozsnyói katholikus főgimnázium története (1876 és 78). A nagyvárad-hegyfoki prépostság története (1872). A jászóvári kerület Szent-Jánosról elnevezett egyház prépostjai (1883). Schematismus canonicorum Praemonstratensium de castró Jászó (1891-92). czímü névtára gazdag forrása a rend történetének és irodalmi működésének.
Sal Ferencz ügyvéd, Nagyvárad nyugalmazott polgármestere, született Békés-Gyulán 1834. május 25-én. Első irodalmi dolgozatai a Császár Ferencz Divatcsarnokában jelentek meg. Nagyváradra az alkotmányos éra beköszöntésével jött vissza s Bihar-megye alügyészének választotta meg, később pedig Nagyvárad polgármestere lett. Sal Ferencz 1886-ban királyi tanácsosi czímet, 1892-ben pedig vaskoronarendet kapott.
Sas Ede szerkesztő. A Szegedi Híradó, majd a Szegedi Napló, az aradi Alföld munkatársa volt. 1891-ben Iványi Ödönnel átvette a Nagyvárad szerkesztését. 1895-ben Budapesten a Fővárosi Lapok főmunkatársa lett, később pedig a Pesti Napló segéd-szerkesztője. 1899-ben újra átvette a Nagyvárad napilap felelős szerkesztését, mely állásában ma is működik. Önálló művei: "Álarcz nélkül" novellák (1892). "Házasságok" (1894), majd "Klára szerdái" novellák, (1896). "Mesék a valóságról" verses könyv; "A megcsalt asszony." Regény. - "A hol a gólya fészkel" és "Diadal" ifjusági regények. Pályadíjat nyert a nagyváradi Szigligeti társaságban egy elbeszélésével és egy versével, továbbá a szegedi Dugonics-társaságban a Légyott előtt czímű színművével. A Szigligeti szinház megnyitása ünnepségének prológját 386is ő írta a miért a város közönsége ezüst koszoruval tisztelte meg. Munkatársa az Uj idők, Kakas Márton, Magyar Lányok és Én Ujságom czímű folyóiratoknak. Ezenkívül állandóan jelentek és jelennek meg dolgozatai a budapesti napi- és szépirodalmi lapok hasábjain.
Sipos Orbán-Tassy Pál.
Sipos Orbán, királyi tanfelügyelő, született 1836. május 24-én Jászberényben. Jászberényben a katholikus gimnáziumban a fizika és a mathematika tanára volt, azután 3 czikluson át Jászberény város országgyűlési képviselője. 1875-ben a volt Jász-Kun kerület alkapitánya, utóbb Jász-Nagy-Kun-Szolnok vármegye alispánja lett. 1882 óta Bihar-megye tanfelügyelője. Népiskolák számára írt tankönyveket. Ő irta e kötet számára a közoktatást.
Schlauch Lőrincz, bibornok, nagyváradi latin szertartásu püspök, első irodalmi dolgozata, melylyel nagy feltűnést keltett, doktori értekezése volt: Az egyházjavak jogczíméről hazánkban. Ghiczy Kálmán röpiratára és autonomiai mozgalmakban Válasz czímü röpirattal felelt. Mint a főrendiház tagja az egyházpolitikai vitákban mindig részt vett s tárgyilagos fejtegetéseivel lebilincselte, hatalmas szónoki erejével magával ragadta a hallgatóságot. Beszédjeiből két hatalmas kötetet adott ki Bunyitay Vincze. (1890). E beszédek a magyar szónoklatnak valódi drágaköveit képezik s közöttük sok van olyan, melyeket már a retorika kézikönyvekbe is fölvettek, mint a szónoki beszéd klasszikus példáit. (pld. Hinni és tudni. A katolicismusról és hazaszeretetről). Életrajzát más helyen közöljük.
Steinberger Ferencz, a katholikus polgári iskolai tanítóképző igazgatója. Nagy érdemeket szerzett magának a Szatmáregyházmegyei Irodalmi kör, a Heti Szemle és a Pázmány Sajtó megalapítása körül. Önálló munkái: Jézus Krisztus, a nevelő tanítók eszményképe. 2. kiadás. Számos czikksorozatot írt neveléstani és hitturományi szakfolyóiratokba. 1899. októberben a nagyváradi káptalanban stallum litterariumot nyert.
Winkler Lajos tanár, 30 év óta dolgozik a biharmegyei lapokba. 12 évig a "Népnevelési Közlönyt" szerkesztette és hosszú idő óta levelezője több budapesti napi és szaklapnak. Ő írta e mű számára a társadalmi részt.
Lehetetlen egyenként fölsorolni mindazok nevét, kik részint a napi sajtóban, részint a szépirodalomban elismerésreméltó módon működnek. Álljon itt betürendes névsoruk.
Gábel Jakab, Gyalókay Jenő, dr. Gyémánt Jenő, Gramma Döme, Kaczér Vilmos, dr. Komlós József, dr. Kovács S. János, dr. Krüger Aladár, dr. Kurländer Ede, dr. Magyari Kossa Gejza, Márkus János, Mendelényi Béla, dr. Molnár Imre, dr. Némethy Gyula, Nogely István, Pálffy Béla, dr. Persz Adolf, Rátkay József, Ritoók Emma, özv. Személyi Kálmánné, dr. Szolcsányi Hugó, dr. Szombathy István, Szüts Dezső, Szüts Izsó, Vaday József, dr. Váradi Zsigmond, Weingärtner Andor.
Hírlapirodalom.
Bihar vármegye hírlapirodalmáról a következőket közölhetjük:
Bihar. Megjelent először 1862. október 2-án. Első szerkesztője Győrffy Gyula, majd Gyalókay Lajos. Megjelent kétszer hetenként. Megszünt 1863. október 30-án. Bihar. Megindult ismét 1867. junius 15-én. Előbb folytatta a 48-as irányzatot, 75-től kezdve azonban szabadelvüpárti. Első szerkesztője Sólyom Fekete Ferencz; utána Juhász Gyula, Hollósy Lajos, Tonsek, Riskó, és ifj. Gyalókay Lajos szerkesztették. Megszünt 1884. június havában.
Biharmegyei Községi Értesítő. Megjelent Berettyó-Ujfalun 1874. decezmber 19-én. Vegyes tartalmú hetilap. Megszünt 1875. deczember 18-án. Szerkesztője Vass Jenő volt. Ennek folytatása a Sárrét, mely 1875. deczember 25-én indult meg, s hosszu szünet után jelenleg újból megindult Nagy Zoltán szerkesztésében.
Biharmegyei Lapok. 48-as irányu politikai napilap. Megjelent 1880. deczember 25-én. Megszünt 1881. február 14-én. Szerkesztette Hegyesi Márton.
Biharmegyei Közlöny. Szerkesztették Báttaszéki Lajos, Stark Antal és Winkler Lajos. Megjelent 1871. junius 27-én. Megszűnt 1871. deczemberben.
Nagyvárad. Társadalmi napilap. Szerkesztette Báttaszéki Lajos. Megjelent 1870. július 3-án. 1879-től politikai napilap lett szabadelvü irányzattal. Szerkesztette Rácz Mihály és Hügel Ottó is. Mostani szerkesztője Sas Ede.
Nagyváradi Lapok. A Deákpárt közlönye. Megjelent 1868. május 2-án. Megszünt 1870. deczember 30-án. Szerkesztette dr. Sipos Árpád és Rádl Ödön.
Nagyváradi Hirlap. Szerkesztették K. Nagy Benő, Keledi József és Persz Adolf. A 80-as években jelent meg.
Nagyvárad Napló. Szabadelvü irányú napilap. Első szerkesztője Fehér Dezső volt. Jelenleg IV. évfolyamát éli. Szerkeszti dr. Dési Géza és Fehér Dezső.
Szabadság. Első szerkesztője Dús László volt. A szabadelvü párt hivatalos organuma. Főszerkesztője Szunyogh Szabolcs, felelős szerkesztője Hegyesi Márton. Megjelent 1875. jun. 1-én. Szünóra czímü kis szépirodalmi melléklapja volt, mely 1876. októberben indult meg, de már 1877. végén megszünt. 1879. június 25-től kezdve a Csarnok czímü melléklapja volt, de két év mulva ez is megszünt.
Tiszántúl. Politikai napilap. Katholikus irányu. Első szerkesztője Persz Adolf volt, jelenleg Vucskics Gyula. A VII-ik évfolyamban van.
Nagyváradi Friss Ujság. Krajczáros politikai napilap. Szerkesztője Halász Lajos. II. évfolyamát éli. Szocziális irányu.
Rövid életü politikai és társadalmi lapok voltak: A Magyar Szó, melyet Váradi Zsigmond szerkesztett; a Független Ujság, melynek Paksy Gusztáv volt a szerkesztője s a Polgár, melyet Holnapi Ákos 1874. április 22-én indított meg, de már a 11. számmal megszünt. 1875-ben azonban Budapesten folytatta. Ilyen volt az Érmihályfalván megjelenő Érmellék, majd az Érmellék és Vidéke. A Nagy-Szalonta és Vidéke jelenleg Szalontai Lapok czím alatt már a X. évfolyamban van s Nagy Márton a szerkesztője. Ugyanott legutóbb Podhraczky Géza szerkesztésében egy új lap is megindult.
A Darázs czímü illusztrált élczlapot Fehér Dezső indította meg, 1891. február 15-én. Ugyanez év április 5-én hasonló lapot indított Lovassy Andor Bagoly czímen. Azután nemsokára a Darázs beleolvadt a Bagolyba, ez pedig két és fél év mulva, 1893 márczius 25-én szünt meg.
387 Népnevelési Közlöny. Tanügyi folyóirat. Szerkesztette Winkler Lajos. Jelenleg Gábel Jakab a szerkesztője s a XVII. évfolyamban van.
Rövid életű volt a Mesevilág cz. gyermekujság, melyet Krasznainé F. Mari, Gara Ákos és Váradi Ödön szerkesztettek másfél évig. Megjelent 1898. január 20-án. Megszünt 1900-ban.
Ifjusági olvasmányok czímü kétszer havonként megjelenő ifjusági lapot szerkesztett Bunyitay Vincze. Az első füzet 1863. novemberben, az utolsó 1864. februárban jelent meg.
A Biharmegyei Orvosi és term. Értesítő. 1875-76-ban. Szerkesztője dr. Bodor Károly volt. Havonként kétszer jelent meg.
A Biharmegyei Rég. és Tört. Egylet Közlönye. Első szerkesztői voltak Gyalókay Lajos és Bölöny Sándor. Megjelent először 1875. április 1-én, utólszor 1878. deczemberben.
Kiskereskedők Lapja dr. Adorján Ármin szerkesztésében, II. évfolyamában van.
A Szinházi Ujság a szinházi szezon idején jelenik meg. Szűts Dezső indította meg 1900. októberben. Jelenleg Kaczér Vilmos a szerkesztője.
Román nyelvü lapok: Familia. Román szépirodalmi lap. Szerkeszti Vulcan József. Most folyik a XXXVII. évfolyam. Vulturul czímü hetilap. Megindult 1891-ben. Szerkesztője Ardelean.
Kath. Hitterjesztés Lapjai. Képes folyóirat a katholikus hitterjesztés érdekében. XX. évfolyamban van. Szerkeszti Nogely Istvén.
Nép Zászlója dr. Gyémánt Jenő szerkesztésében indult meg a millennium esztendejében. Liberális-szocziális jellegü hetilap.
Könyvtárak.
Végül a nagyváradi könyvtárak közül első sorban a legnagyobbat és legérdekesebbet ismertetjük röviden. Ez a lat. szert. püspöki könyvtár, mely négy részből áll. A régi püspökségi könyvtár a Szaniszló előtti püspökök szerzeményeiből keletkezett és 2950 művet 6187 darabban foglal magában; ennek különösen a történelmi csoportja nagyrészt a XVI. és XVII. századból való műveket tartalmaz. A Szaniszló-könyvtár a legnagyobb és legrendezettebb része a könyvtárnak. Szaniszló Ferencz püspök, midőn 1869-ban a váradi püspökségről lemondott, 9823 kötetnyi egész könyvtárát a politikaii könyvtárnak adományozta. A Lipovniczky könyvtár a lipovnoki Lipovniczky István püspök (megh. 1885. aug. 12) hagyatékából maradt, 1215 műből áll 1820 darabban. Ipolyi Arnold püspök (megh. 1886. decz. 2.) történelmi és különösen régészeti szempontból becses hagyatéka, mely a többiektől elkülönítve külön teremben foglal helyet, 3675 műből áll. 7889 darabban. Ezeken felül egészen különálló csoport a teljes Migne-féle gyűjtemény. Állománya 25800 kötet, ezek közt 15 ősnyomtatvány, négy termeben elhelyezve.
Ezt követi nagyságra nézve a kir. jogakadémia könyvtára. Keletkezett a Nagyváradi latin szertartásu egyházmegye kebelében feloszlatott szerzetes rendek, különösen a jezsuiták könyveiből, melyekhez utóbb egyesek adományai járultak. 1850-től állandó javadalmazásban részesül. Jellege jogi szakkönyvtár; állománya: 10,703 kötet és 1 boncztani gyűjtemény.
A jászóvári premontrei kanonok-rend főgymnáziumának könyvtára 1850-ben keletkezett. A tanári könyvtár állománya 2316 mű 5446 kötetben. A könyvtár különös érdekessége az 1894-ben néhai Zádor Gyula kir. itélőtáblai elnök örökösei által ajándékozott kézirat-gyűjtemény, mely a jelen század első felében élt írók és költők levelezését és kéziratait (legtöbb Vörösmarty Mihályé) tartalmazza. Az ifjusági könyvtár állománya 3162 kötet.
A biharmegyei és nagyváradi régésztei és történelmi egylet múzeumának könyvtára 1872-ben keletkezett. Állymánya 680 munka 1589 kötetben.
Az állami főreáliskola könyvtára 1873-ban keletkezett. A tanári könyvtár állománya 7575 kötet, az ifjúsági könyvtáré 2481 kötet.
A felső kereskedelmi iskola könyvtára 1888-ban keletkezett és állománya 1296 kötet.
A községi iskola könyvtárának állománya 5101 mű 5566 kötetben.
Nagyobb könyvtára van még a biharmegyei Casinónak, a honvéd-hadapródiskolának és magánosok közül Rádl Ödönnek, Hegyesi Mártonnak, Hlatky Endrének, Ullmann Félixnek és dr. Berkovits Ferencznek.
Források: Szinnyei: Magyar írók élete és munkái. Pallas Nagy Lexikon. Beőthy képes irodalomtörténet. Bod Péter: Magya Athenás. Danielik és Ferenczy: Magyar Irók. Horányi Elek: Memoria Hungarorum és Nova memoria. Hegyesi Márton magánértesítései.

« Törvénykezés Bihar vármegyében. Irta dr. Dési Géza. | KEZDŐLAP Bihar vármegye és Nagyvárad Tartalomjegyzék | Nagyvárad szinészete. Irta Naményi Lajos. »