« Győr vármegye népe. Irta Vende Aladár. | KEZDŐLAP Győr vármegye Tartalomjegyzék | Erdészet és vadászat. Irta Vaszary Ernő. »

104Mezőgazdaság és állattenyésztés.
Irta Lippay Zoltán
Ha a vármegye közelmultjába és jövőjébe futólagos pillantást vetünk, két jellemző tünetet fedezünk fel, a melyek a vármegye mezőgazdasági termelésének individualitását kidomborítani vannak hivatva. Az egyik, hogy a vármegye az egyoldalú szemtermelésnek a birtokok talajértékét oly veszedelmesen támadó rendszeréből, bár az a végleges elfajúlásig itt sohasem jutott, aránylag rövid idő alatt ki tudott emelkedni és a modern belterjes gazdasági irányzat mindenütt, de különösen a kisgazdák körében, széles utat tört magának, a melyen bízvást remélhető, hogy a vármegye eljut a gazdasági megerősödés óhajtott czéljához. A másik jellemző vonás a birtokalakulás jövőjének problemájával van összefüggésben. E tekintetben azt látjuk, hogy a birtoktesteknek egy kézben való összehalmozódása, mely több dunántúli vármegyében a nagybirtok túltengéséhez vezetett, leginkább a középbirtok rovására és a kisbirtok terjeszkedésének akadályául, itt sohasem hintette el az egészségtelen gazdasági viszonyokat teremtő fertőző anyagot, hanem megmaradt egy olyan juste milieu állapotában, melyből a jövő gazdasági élet folyamata, bármikor könnyen megindulhat, a viszonyokhoz képest legtermészetszerűbb kialakulásának útjára.
Az egyik vonásban az intelligencziának, az alkalmazkodni tudásnak nem csekély mértékét látjuk, a másikban az előbbinek érvényesülésére megadott kedvező létfeltételeket.
Ily körülmények között sikerrel közelíti meg napjainkban, sikerrel érheti el teljesen a jövőben mezőgazdaságunk a viszonyok által megadott czélját, - mely nem egyéb, mint az ország nyugati vármegyéiben messze előrehaladott kultúrában méltó helyet foglalni el, szorgalommal és szerencsével e környező kultúra egyes ágaiban szomszédainkat felül is múlni idővel.
Talajviszonyok.
A vármegye földrajzi fekvése egyaránt éreztette mezőgazdaságával a jó sors áldásait és a balsors csapásait. Éjszaki és éjszaknyugati részén, kiszolgáltatva a Nagy- és Kis-Duna árvizeinek, a csilizközi mély fekvésű lapályokon felfakadó talajnedvességnek, az ártalmas ködöknek, sokszor meghiusult az a jó terméskilátás, mely a vármegye e legjava, mélyrétegű, humozus földjeitől különben joggal elvárható lett volna. A vármegyének pusztai és sokorói járásai, sem az időjárás szeszélyeit, sem a vízrajzi viszonyoknak, a tósziget-csilizközi járásban hátrányos alakulását nem panaszolhatják fel. Nincsenek kitéve az időjárás szélsőségei következtében előálló nagy termésingadozásoknak, sem az árvíz romboló hatásainak. De azzal a televényréteggel, mely pl. Ballonynál három láb mélységig hatol a földbe, itt már nem találkozunk. A vármegye e részének talaja magasabban fekszik, homokos alkatú, altalaj-rétege túlnyomó részben kedvezőtlen, a mennyiben vagy vizet át nem bocsátó kötött agyag, tehát a feltalaja strukturáját rontja, vagy sárga homok, gyakran kavics, tehát a növényzetnek szükséges nedvességet a mélységbe ereszti s így a mély mívelés lehetőségét kizárja. Csekély termőrétegű az agyagos márgás homokos altalajon, a Győrtől délre húzódó sokoró-bakonyi hegyláncznak keleti, mint déli oldala. Már sokkal vastagabb televényes tartalmú, de kötött természetű termőréteg fedi a Győr városától keletre fekvő Mindszent, Táplány, Örkény, Bőny nagyobbrészt vörös agyagos altalajait. Sokoróaljának 105talaja helyenként nagyon különböző alakulatokat mutat, az erősen kötött vályogtól kezdve, a mészdús márgán át, az immunis, legkönnyebb homokig. A legjobb föld azonban a tósziget-csilizközi járásé. A Sövényháza, Fehértó, Bezi és Kóny között elterülő négyszög fekete földje méltó irigységgel töltheti el a téti, csikvándi, móriczhidai futóhomokok gazdáit. A vármegye talajainak futólagos rajzánál is felemlítendő az a több ezer holdra rúgó terület, a mely a Rába és Marczal folyók szabályozásával, nádasok, mocsarak, ingoványok használhatóvá tételével, ma már a mívelhető területhez sorakozik. A jelzett folyók mentén a szabályozás humozus, égvényes, morzsalékos, helyenként még meg sem ülepedett talajt hagyott hátra, melyen ma buja kulturnövényzet díszlik.
Az időjárás befolyása.
A Győr vármegyében uralkodó időjárás, a mint nem rejt különös, állandó veszélyeket az évi termés sikerültére, úgy kedvező alakulásával sem emeli végletszerűen magasabbra az egyes terméseredményeket, más esztendőével szemben. A terméseredmények évenként kevéssé ingadozó hektáronkénti hozamkimutatásukkal is e körülmény mellett bizonyítanak. Legérezhetőbb károkat a szántóföldeken, a június végén gyakran fellépő fojtó hőségek s a hosszantartó szárazságok okoznak. A szőlők és gyümölcsösök legveszedelmesebb ellensége a késői fagy. Jégeső szórványos.
Csak felületesen is áthaladva a vármegyén, a technikai kiegyenlítettség az, mely a legmarkánsabbul tünik szemünkbe.
Gazdálkodási rendszer.
Habár a vármegyében a szabad gazdálkodás az, melyet kis-, közép- és nagybirtokon egyaránt találunk, az évenkénti produkczió sem a hibás beosztás, sem a tervszerűtlenségből folyó ingadozás, sem pedig a túlkihasználás hibáit nem mutatja. Ebből látható, hogy a termelésnél követett irányzat mindig reális marad, habár a konjunkturákhoz van alkalmazkodva. Hogy pedig a gazdálkodás rendszereinek ez a legnehezebb válfaja: a szabad gazdálkodás otthonos, az azt mutatja, hogy elegendő szakképzettség, megfelelő instrukczió s a birtokok kellő trágyaerőben tartottsága ellen, lényeges panaszok nem tehetők. Miután azonban sem növénytermelési, sem állattartási tágabb keretű változtatásokat, egyik évről a másikra, a gazdák nem tesznek, s a termelvények egymásra következésében azok igényeit szem elől nem tévesztik, a legigazságosabban úgy jellemezhetjük e gazdálkodási rendszert, hogy az a szabad gazdálkodás szellemében kezelt modern váltógazdaság színezetét képviseli. Hogy ezzel az ugartartás összeférhetetlenné lesz, azt a tények is bizonyítják. Az ugar évről évre csökken. 1880-ban még a szántóföld 10.74%-a ugar, 1895-ben már csak 4.82%-a; azóta fokonként kevesbedik s helyét kapás- és takarmánynövények foglalják el.
Birtokviszonyok.
A birtokviszonyok tekintetében megnyugtató érzés benyomását nyerjük. A kisbirtok (5-100 kat. hold) szilárdan tartja az egyensúlyt a nagybirtokkal. A törpe, elaprózódott birtokok száma bár elég magas, az összes gazdaságok számának 62.74%-a, míg az összes területnek 5.64%-a csupán még sem megy abba a kedvezőtlen végletbe, mint azt több, különösen alföldi és tiszamelléki vármegyénél tapasztaljuk. A középbirtok pedig, a melynek kis- vagy nagybirtokká való átalakulása miatt az országban elég jogos panaszt hallani, arányszámával - az összes terület 19.54%-a - a dunántúli vármegyék között a vezető, első helyet foglalja el s az országos átlagot 5.32%-al múlja felül. A középbirtokot azonban, ha nem csupán egy kötött határig menő holdszám (100-1000 kat. hold) szerint, hanem a gazdasági közéletre való qualitative és quantitative gyakorlott befolyás mértéke szerint is bírálat alá veszszük, sokkal nagyobb erejűnek találjuk, mint azt fentebbi arányszámmal kifejezettnek gondoljuk. Hogy mást ne mondjunk, a 100 hold felé haladó gazdaságok termelési rendszere, felszereltsége, szóval intenzivitása sikerrel alkalmazkodik a középbirtoknak egész organizmusához, míg az 1000 holdon felüli birtokok legnagyobb része - e numerust csak csekély mértékben haladván túl, - ugyanolyan szálakkal van létérdekeihez kötve, mint a középbirtok elnevezésében egyesült birtokkategóriák többsége. Latifundium az egész vármegye területén nincsen. 5000 kat. holdon felüli nagybirtokot csupán a szent-benedekrendi főapátság, a győri székeskáptalan, gróf Khuen-Héderváry Károly hédervári, gróf Esterházy Miklós Móricz szentjánosi, id. gróf Esterházy Pál tétszentkúti uradalmai alkotnak.
106Hogy miként változnak meg a birtokok keretei a jövőben, azt ma még nem tudhatjuk. Bár a legutóbbi években történt parczellákban való eladásoknak sikerei azt a gondolatot kelthetik, hogy a nagy- és középbirtokok rovására, a kisbirtok lényegesen megszaporodhat, még sem jelezhetjük e tendencziát biztos léptekkel haladónak, mert kérdés, nem-e merül ki csakhamar az az anyagi erő, mely a kisbirtokos osztályt a terjeszkedésre képesíti.
A kötött birtokok e terjeszkedésnek sokkal kevésbbé állják útját a vármegyében, mint az egész országban általában. A korlátolt forgalmú birtokok aránya, a vármegye összes területéhez viszonyítva, 23.93%, míg az országos arányszám 33.54%. A vármegye korlátolt forgalmú birtokainak a sorozata a következő:

Közös erdők. | 245 kat. hold
Közös legelők | 5.761 kat. hold
Községi és törvényhatósági birtok | 7.248 kat. hold
Vallás- és tan. alap birtok | 1.678 kat. hold
Róm. kath. püspöki birtok | 3.361 kat. hold
Káptalani birtok | 11.235 kat. hold
Főapátsági és apátsági birtok | 23.564 kat. hold
Róm. kath. templomi és lelkészi birtok | 1.970 kat. hold
Róm. kath. tanítói és iskolai birtok | 835 kat. hold
Ág. ev. egyházi birtok | 431 kat. hold
Ág. ev. tanítói és iskolai birtok | 132 kat. hold
Ref. egyházi, templomi, lelkészi birtok | 449 kat. hold
Közbirtokosság és volt úrbéresek birtoka | 7.929 kat. hold

E birtokok legnagyobb része: 81%-a, házi kezelésben van.
Győr vármegyének az ország egyik legkisebb megyei törvényhatóságának összes területe nem több, mint 256.942 kat. hold. E terület mívelési ágak szerint következőképen oszlik meg:

| Kat. hold | Egész ter.%-a
Szántóföld | 153.090 | 59.58
Kert | 2.951 | 1.15
Rét | 25.198 | 9.81
Beültetett szőlő | 3.179 | 1.24
Parlagszőlő | 1.484 | 0.58
Legelő | 32.234 | 12.54
Erdő | 19.630 | 7.64
Nádas | 1.513 | 0.59
Nem termő | 17.633 | 6.87

Mint látjuk, Győr vármegye területe gazdasági mívelésre alkalmas szántóföldekben aránylag gazdagabb, mint az egész ország. Míg hazánk összes területének csupán 42.80%-a szántóföld, addig Győr vármegye 59.58%-os arányszámával, az országos arányszámot 16.78%-al múlja felül. Ez az örvendetes tény meggyőz bennünket e vármegye földjének jóságáról, a többi mezőgazdasági kulturáknak az országos átlaggal arányos kiterjedése pedig elhárítja azt a gyanut, mintha a szántóföld nagyobb terjedelme egyet jelentene a kizsákmányoló gazdálkodási rendszerrel.
Kulturnövények termelési arányai.
Nézzük, hogy a legfontosabb kulturnövények termelése minő képet nyújt a kiterjedt szántóföldeken és minő terméseredményeket szolgáltatnak az így beosztott kulturnövények. E képet kielégítő statisztikai adatokkal rögzíti meg az 1896-ik évi termelés és termés feljegyzése a következő táblázatban.

Kulturnövény | Learattatott hektár | Termett hektáronként átlag | Termett összesen | Összes termés értéke korona
Őszi és tavaszi búza | 200.34 | 10.64 szem | 213.262 szem | 3,526.176
|  | 16.75 szalma | 335.438 szalma |
Őszi és tavaszi rozs | 131.23 | 9.19 szem | 120.598 szem | 1,783.446
|  | 14.04 szalma | 184.187 szalma |
Őszi és tavaszi árpa | 111.81 | 10.95 szem | 122.338 szem | 1,692.788
|  | 12.29 szalma | 137.434 szalma |
Zab | 62.88 | 9.91 szem | 62.306 szem | 863.068
|  | 14.90 szalma | 93.726 szalma |
Szemes tengeri | 100.33 | 19.38 szem | 194.520 szem | 1,671.660
|  | 19.73 kóró | 197.952 kóró |
Burgonya | 36.53 | 50.20 gumó | 183.380 gumó | 469.500
Czukorrépa | 2.88 | 156.81 | 45.160 | 78.788
Takarmányrépa | 18.59 | 255.27 | 474.550 | 439.710
Őszi és tavaszi repcze | 1.90 | 9.15 | 1.738 | 37.310

107Nem részletezve a kevésbbé fontos fő- és másodrendű melléktermények termelésének abszolut mennyiségét, a bevetett területet a következő hányadrészek szerint foglalták el a gabonafélék, gyök- és gumós növények, hüvelyesek, ipari és kereskedelmi növények, takarmányfélék, stb.:

Őszi gabona | 42.82% |
Tavaszi gabona | 23.03% |
Kapásnövények | 20.24% |
Hüvelyesek | 0.08% |
Kereskedelmi növények | 0.82% |
Zöldségfélék | 0.42% |
Szálas takarmányfélék | 12.59% |
Összesen | 100.00% |

E táblázatokból látjuk, hogy a gabonaneműek a szántóföldnek nagyon tekintélyes részét: 65.85%-át borítják. Egy egész vármegye áttekintésénél természetesen nem lehet a termelt növények arányából a gazdálkodás okszerűségére oly szigorú következtetéseket vonni, mint egyes gazdasági üzemtervek e részének elbírálásánál: mégis ezt az arányt kissé magasnak kellene tartanunk és a termelés extenzivitása jutna eszünkbe, ha nem ellensúlyozná számvetésünket az a tudat, hogy nem ugarterületek hagyása, hanem erős trágyázás, helyes forgók, tehát nagyobb gazdasági erő és intelligenczia képesítik a vármegyét az elég biztosan termő, biztosan értékesíthető s mellékterményeikben becses melléktakarmányt és legjobb almot szolgáltató gabonaféléket, állandó talajerőfenntartás mellett, e relatíve nagyobb mennyiségben előállítani.
A búza.
Legelső és legfontosabb gabonaféle itt a búza. A tavaszi búza termelése, az őszié mellett, elenyészően csekély. Míg az őszi búza a szántóföldek termékeinek 25.90%-át teszi, a tavaszi csupán 0.24%-al szerepel. Búzafajták tekintetében nagyobb változatosságot eddigelé nem találunk, mert nem tekintve a square, head búzákkal történő egyes, eltérő eredményű kísérleteket, e vármegyében azt tartják, hogy a magyar búza volt és lesz a legfontosabb és termelésre legajánlatosabb féleség. A vetőforgóban túlnyomó részben istállótrágyázott takarmány után helyezik el; kisebb részben, a hol még ugart tartanak, trágyás ugarba vetik. A műtrágyák - különösen Thomassalak és superphosfat - a búzának közvetetlenül adatnak. Ma már kisgazdáink is meggyőződtek a műtrágya nyomán járó nagyobb jövedelemtöbbletről s így azok használata, különösen azoknak a búzaföldre való hintése e vármegyében igen elterjedt. A talaj előkészítése elég gondos, a mennyiben a háromszori szántás kevés helyen marad el; még a kisebb gazdák is igyekeznek ennek eleget tenni. Az áprilisi fogasolás, melynek előnyei kézzelfoghatóak, mindinkább több hívet hódít magának. A búza itt legtöbbet szenved a rozsdától. Gyom-ellenségnek az aczatot és taraczkot tarthatjuk. Ugyanezt mondhatjuk a vadrepczéről is. A vetőmag gondos előkészítése által ma már konkolyos búzát keveset látunk és a kőüszögtől is kevesebbet szenvednek, mint azelőtt. Hogy az állati ellenségek pusztításai ma már kevesebbet rontanak, hogy a gabonafutrinkáról, szalmadarázsról, vetési bagolylepkéről, stb. ma csak szórványosan hallunk, ebből azt láthatjuk, hogy a növénytermelés és talajmívelés két főszabályát a gazdák mindinkább megszívlelik, és őszi után nem vetnek őszit, a tarlóra hullott és ott kizöldült gabonát pedig mihamarább alászántják. A vármegyében egy hl. búza átlagos súlya 73.3 kg. Vannak azonban ettől lényegesen eltérő, magasabb hl. súlyú búzák. Igy pl. 1905-ben, a legmagasabb súlyú búza Kajáron termett és 80.9 kilogrammot nyomott. A legszebb szemű búza leginkább a pusztai járásban, Bőny határában terem.
A rozs.
Ama 15 vármegye között, a hol aránylag a legtöbb rozs terem, Győr vármegye a negyedik helyen áll. Utalja azt a rozs termelésének eme nagyobb felkarolására Sokoróalja arravaló nagykiterjedésű homokos része, ösztönzi az a nagy biztosság, melylyel a termés sikerére számíthatunk. Ha az 1890-1900. évtized rozstermés-eredményeit megnézzük, azt látjuk, hogy ebből 6 év termése egyező volt és hektáronként kb. 10 q-ra rúgott; ennél három év termése szintén egyezően kisebb volt és egy év termése nagyobb. Ha pedig ezzel egybevetjük ugyane vármegye búzatermésének adatait, azt látjuk, hogy eme 10 év alatt nincs két év, melynek terméseredménye egyező lenne. Nagyon előremozdítólag 108hatott, különösen a középbirtokok rozsterméseinek emelkedésére, a műtrágyák bővebb használata s a nyulszapuka (Anthyllis vulneraria) takarmánynövény felkarolása. Ez utóbbi a rozsnak legkitünőbb előveteménye, takarmányértékén kívül nagy a zöldtrágya értéke, s így a rozstermés mennyiségére elhatározó befolyása van. Jól illusztrálja e tényt egy homokos talajú gazdaságnak következő vetésforgója: 1. * takarmány; 2. rozs; 3. nyulszapuka; 4. rozs; 5. * kapás; 6. zab; 7. rozs; 8. nyulszapuka; 9. rozs. Az őszi rozs a vármegye szántóföldjének 16.11%-án foglal helyet; tavaszi rozsot egyáltalán nem termelnek. Átlag-hektolitersúly 71.3 kilogramm, jobb kvalitást adó években, egyes helyeken 78 kilogrammra is felszökik. Leginkább várható ily kivételes eredmény a sokoróaljai járásban s a pusztai járásnak Szentjános körüli földjein.
Az árpa termelése a szántóföld 14.37%-án folyik s bár e vármegye a legtöbb árpát termelő törvényhatóságok között nem foglal helyet, de ha tekintélyes győri gabonakereskedőknek azt az észleletét tekintjük, hogy a termelt évenkénti mennyiség felét, sőt néha - mint 1905-ben - annak 60%-át, sörárpának lehet minősíteni, úgy elmondhatjuk, hogy e nagyigényű és szakértelmet kivánó növény termelését illetőleg is, a vármegye elég előkelő helyen áll.
A legszebb és legjobb árpa a pusztai járás Nyul, Écs, Ravaszd s a sokoróaljai járás Tényő, Felpécz községeiben terem.
A termelt mennyiség túlnyomó része tavaszi árpa. Leginkább elterjedett fajták a Chevalier-árpa, mely azonban már csak degenerálódott alakjában lelhető fel, s a Hanna-árpa, melynek kvassitzi nemesített féleségét újabban több helyütt felkarolták.
A zab.
A zabtermelés, nem tekintve a közgazdaságilag számba sem jövő kölesnek csupán 0.89%-nyi területen termelt mennyiségét, a gabonafélék között a legcsekélyebb. Zabot a szántóföld 7.79%-án termelnek csupán. Zabtermelő vidék leginkább Mezőörs környéke.
A tengeri.
A szemes tengeri a vármegye legfontosabb és legelterjedettebb kapásnövénye. A szántóföldnek 12 1/2%-nyi területét veszi igénybe s termelésével a vármegye területén mindenütt találkozhatunk. Előnyös eredményeket kivált a tósziget-csilizközi járás mélyrétegű humozus és nedvesebb altalajú szántóföldjén észlelünk. A szemes tengeri terméseredményeiből joggal lehet következtetni a talajmívelés, a trágyázás, a növényápolás intenzivitására; e téren tapasztalhatjuk legjobban, mennyire túlszárnyalja országunk nyugati része a nagy magyar Alföldet. E nyugati rész szemes tengeritermelésének sikerében Győr vármegye is joggal osztozik. Legelterjedettebb a közönséges nyolczsoros magyar fajta termelése, e mellett a florentini és fehér lófogú jön leginkább számba. Tekintve, hogy még mindig igen sok gazdaság üzeme úgy van berendezve, hogy tengeri után őszi gabonát vetnek, újabban a korán érő tengeri féleségek - különösen a cinquantino - mindinkább tért hódítanak. A tengeri feles míveltetését, mely azelőtt közkeletű volt, hovatovább abbanhagyják, a belterjes mívelés hasznára.
A burgonya.
A burgonyatermelés a szántóföld 4.98%-át veszi igénybe. A hektáronkénti hozam 50-60 q., mely szám éppen nem elégítheti ki a termelőket s legkevésbbé sincs arányban a többi kulturnövények terméseredményével, sőt e tekintetben a vármegye relatíve mélyen, a legmostohább viszonyokkal küzködő megyék alatt áll. Ennek egyik oka talán az, hogy a vármegye területén szesz- és keményítő-gyártásra, takarmányozási vagy étkezési czélra való eladásra minimális mennyiségű burgonyát termelnek, az eladásból származó pénzhozam növelése közvetetlenűl tehát nem serkent jóformán senkit arra, hogy többet és jobbat produkáljon. Másik oka az, hogy a burgonya talaj- és ápolási igényeit a valóságnál még jóval kevesebbre becsülik s a kissé jobb földbe inkább tengeri kerül. Legtöbb oknak tarthatjuk azonban, hogy a bővebben termő féleségek felkarolását, továbbá a degenerált vetőgumónak kicserélését még a legjobban kezelt gazdaságaink is elhanyagolják. A vármegyében a késői érésű »magyarkincs« és a korai érésű »rózsaburgonyának« termelése van főképpen elterjedve. A mióta a gazdálkodás és ezzel az állattartás belterjesebbé lett, nagyobb mértékben termelik a vármegyében a takarmányrépát is. Fajták: a mammuth-répa vörös változata, az oberndorfi s eckendorfi. Terméseredmény talaj szerint igen különbözik. A hajdani Marczal-öntésekben, melyek most humozus szántóföldek, a kat. holdankénti hozam néha a 400 q-t is meghaladja.
109A czukorrépa.
Nincs növény, a melynek népszerűsége oly nagyot növekedett volna a vármegyében, mint a czukorrépáé. Gazdáink nemcsak azután indulnak, hogy a czukorrépa eladásából befolyó összeg normális viszonyok között oly jelentékeny, a mekkorát a nagyban termesztett növények közül csak kevés szolgáltat, hanem azt is megszívlelik, hogy a czukorrépa által megkívánt intenzív kultúra a többi szántóföldi termények termését is fokozza, évről évre több holdat szánnak a még 1895-ben a terület csak 0.36%-án termelt kultúrnövénynek. A fokozottabb haladás akadályozója két körülmény: egyik, hogy a vármegye területén czukorgyár nincsen, a másik, hogy a kézi munkaerő mindinkább drágul. Legnagyobb czukorrépa termelő gazdaság a szentjános-pusztai bérgazdaság, gőzekemíveléses, 600 m. holdnyi évenkénti termeléssel; melléje sorakozik id. gróf Esterházy Pál ilonkai bérgazdasága, mely 300 m. holdat vet el évenként czukorrépával. Kisebb, 100 holdon aluli, czukorrépát termelő gazdaságok Ménfő, Enese, Sárás, Kóny, Öttevény, Pokvár, Jánosháza, Pillingér, Bőny, Sóskutere, stb.
A repcze.
Kereskedelmi növényeink közül a repcze erősen háttérbe szorult s már csak itt-ott termesztik. Csupán egy gazdaság van itt, mely azt kiterjedtebb területen termeli s ez a hédervári uradalom, hol évenként mintegy 180 m. hold repczevetést találunk. A kender és a len termelése szórványos, 0.25, illetőleg. 0.32%-nyi szántóföld területet foglal el s nem mutat emelkedő irányt. Zöldségfélék szántóföldön elenyészően csekély mértékben találhatók, még legfeltűnőbb a fejes káposzta termelése 0.19%-al.
Takarmánynövények.
Nagyobb jelentőségű és közelebbi megfigyelésre érdemes a szálas takarmányfélék szántóföldön való termelése e vármegyében. Egyik bővebb takarmánytermelésre utaló az a mozzanat, hogy a vármegyében a nyomásos gazdálkodás már csak emlék s a kisgazdáknak is nagyobb marhaállományuk van, mint a minőt ez a gazdálkodási rendszer követelt, s aránylag kevesebb legelőjük, mint a mekkorát a harmadrészben parlagon hagyott föld azelőtt szolgáltatott. De a szálas takarmány termelése a szántóföldön, a belterjesebb gazdálkodás egyik tartozéka lévén, ezt az itteni gazdaságoknak a saját javukra honorálni kellett s így ma a vármegye e tekintetben 12.59%-kal az ország vezető vármegyéi között foglal helyet. Az egyes takarmánynövények elterjedettsége a következő képet mutatja: zabos bükköny 4.47%, csalamádé 2.70%, luczerna 1.16%, mohar 1.27%, lóhere 0.65%. Az újabb időben a tehenészetek fejlődésével párhuzamosan terjednek a különféle őszi keverékek és a bíborhere; ez utóbbi túlnyomólag a törpe- és kisbirtokon.
A szőlő.
Győr vármegye szőlőtermelése is végigjárta azt a kalváriát, melyet az egész ország e virágzó termelési ágának, a 80-as évek közepétől számítva, el kellett viselnie. Ha az értékveszteségeket nem is arányíthatjuk a balatonvidéki, a hegyaljai pusztulások méreteihez, mégis nagynak kell azokat tartanunk, mert hiszen a statisztika 1896-ban e vármegyében már csak 22.71%-át a szőlőterületnek konstatálja teljes termésben levő, s a fillokszérától nem bántott kontingensnek. S mivel a vármegye szőlőterületének 3/4-ed része az 1-20 holdas gazdaságok kezén van, ép azok szenvedtek e katasztrófa alatt, kiknek anyagi egzisztencziájuk csaknem kizárólag ehhez volt kötve. A fillokszérapusztítás a vármegyében alig volt megakadályozható, mert az összes szőlőterület 67.49%-a nem immunis talaj. Az immunis homokra való áttelepítés csak lassú tempóban haladt előre; az ojtvány-szőlők mennyisége ma is jelentéktelen. Az összes védekezési módok között a szénkéneggel való gyérítést már a kisgazdák is akczeptálják.
A középbirtokosság a legutóbbi évtizedben aránylag sok homoki szőlőt telepített és egyesek a csemegeszőlőfajoknak nagyobb mennyiségű ültetésére fektettek súlyt. Ma még korai volna eredményről beszélni; annyi azonban bizonyos, hogy egyes gazdaságok szép összegeket vesznek be évenként a győri és pápai piaczokra kosarakban szállított termésért.
Győr vármegyének szőlőtermelésre legalkalmasabb területei, a Győrtől délre húzódó bakonyi hegylánczolat szelid lejtői. Itt vannak azok a községek, melyekben a szőlőtermelés, a veszteségek ellenére is, virágzó és jelentékeny. Kis- és Nagybarát, Nyul, Nagyécs, Ravaszd, Szentmárton, Nyalka és Pázmánd a pusztai járásban, Ménfő, Csanak, Tényő, Pátka, Felpécz, Kispécz, Kajár a sokorói járásban alkotják azt a területet, a hol a bár nem hírneves, 110de zamatos győrmegyei jó borok teremnek. Különösen jól gondozott, mintaszerűen kezelt nagyobb szőlők a vármegyében gróf Stadniczkyé Szentivánon, Rostaházy Sándoré és Thúry Sándoré Pázmándon, a pannonhalmi főapátságé Szentmártonban, a győri püspökségé Nyulon, stb.
Kertészet és gyümölcstermelés.
A kertészet és gyümölcstermelés terén, leszámítva a Győrhöz közel eső néhány községet, Győr vármegye még igen hátra van. A községi faiskolák sokat akarván produkálni, tele vannak az itteni talajnak és az éghajlatnak meg nem felelő mindenféle fajtákkal, a mi a teljes sikert kizárja. A szőlőtelepekbe sűrűen beültetett gyümölcsfákat a helyes felfogás kiirtotta ugyan, de azok helyett a helylyel való fukarkodás már nem szentel új területet gyümölcsösöknek. Így azután Tényő, Kajár, Pátka, Kispécz, Gyömörő és Szerecseny kivételével, nincs gyümölcstermelés a vármegyében, vagy csak nagyon jelentéktelen. A zöldségtermelés is csekély. Kivétel Öttevény és Kunsziget, a mely két község a mult évben körülbelül 80 waggon petrezselymet, sárgarépát szállított el a budapesti vásárcsarnokba.
Gazdasági ipar.
Győr vármegye mezőgazdasági ipara még gyenge és ezt mindössze 6 gazdasági szeszgyár, 8 gőzmalom, 4 benzinmalom, 7 darálómalom és 3 gőzerőre berendezett tejtelep képviselik, melyek mintegy 120-130 munkást foglalkoztatnak.
Munkásviszonyok.
A mezőgazdasági munkásviszonyok Győr vármegyében nem kielégítők és a földnélküliek földszerzési vágya évről évre való erősbödésének s az amerikai kivándorlásnak a hatása alatt állanak. Győr vármegyében a kivándorlásban 1891-től 1900-ig a lakosságnak 8.5%-a vett részt, mely arányszám azóta, különösen a sokoróaljai járásban, nagyon emelkedett. Győr vármegyében a nyári férfinapszám 11 fillérrel nagyobb, mint Fejér és Veszprém vármegyékben, 19 fillérrel több, mint Vas vármegyében, 30 fillérrel átlag több, mint az egész országban. A férfinapszám évi átlagban az 1901. évi statisztika szerint 132 fillért tett, mely szám azóta legalább 20-25 fillérrel emelkedett. Míg az 1902. évi statisztikai évkönyv a téli férfinapszámot 84 fillérrel mutatja ki, addig jelenleg 110-120 fillérért dolgoztatnak a gazdák. A női napszám emelkedése, a köztapasztalatok szerint, még magasabb. Ezt az 1902. évi feljegyzés nyárra 134 fillérben állapította meg; jelenleg női napszámost nyáron 150-170 filléren alul nem lehet kapni. A munkahiány visszahatása azonban nem annyira az emelkedő napszámbérek filléreiben, mint a részes munkák: aratás, cséplés, tengeritörés, rétkaszálás, stb. megdrágulásában lelhető fel.
A gazdasági éves cselédek tekintetében a helyzet kedvezőbb. A birtokososztály nagy áldozatok árán javított cselédjei sorsán, megfelelő cselédlakások építése, nagyobb állattartás engedélyezése, szolgálati jutalmak, korpótlékok, stb. által, s ez áldozatkészséget a cselédek a legtöbb helyen hűséges szorgalommal és állandósággal hálálják meg. Hathatós és szép eszköznek bizonyult, az egyetértés szempontjából, az állami cselédjutalmazás intézménye. 1900-tól kezdve 34 gazdasági cseléd részesült pénzjutalomban vagy elismerő oklevélben. A gazdasági munkás- és cseléd-segélypénztárnak a vármegye területén 293 különféle csoportbeli rendes, 209 rendkívüli, 35 biztosított cseléd- és 9 alapítótagja van, az utóbbiak összesen 650 korona alapítványnyal.
Győr vármegye állattenyésztését a következőkben ismertetjük:
Lótenyésztés.
A vármegye lótenyésztésére a birtokosság ma már sokkal kevesebb gondot fordít, mint azelőtt, mert a mai árak mellett sokkal kevésbbé találja produktívnak a haszonállatoknak e nemes fajtájával való sok vesződséget. Különösen talál ez a kisbirtokos osztályra, a melynek lótenyésztéséről és neveléséről - leszámítva Rábapatona, Szentiván, Pér s még néhány község igen jó kvalitású tenyészanyagát, - kevés dicséreteset mondhatunk. Sok helyen hiányzik a lótenyésztéshez szükséges tágas, száraz, szelídfüves, jó legelő, a hol pedig ebben hiányt nem szenvednek, ott inkább szarvasmarhát tartanak, mely biztosabban jövedelmez, mert ára a lóéhoz képest aránytalanul nagyobb. Arra a hathatós segélyre, melyben az állam a kisgazdákat részesíti s arra az áldozatkész támogatásra, melylyel a győrvármegyei gazdasági egyesület az évenként szokásos anyakancza- és csikó-díjazáskor a lótenyésztést előmozdítani igyekezik, ugyancsak szükség van, de mind nagyobb eredménye is lesz.
A vármegye területére a székesfehérvári állami méntelep bábolnai osztályának ménjei vannak beosztva s pedig 10 községben 28 mén, közöttük 1 angol telivér, 16 angol félvér, 9 nonius, 5 gidran. Fedeznek egy évben, a magánménekkel 111együtt, körülbelül 1000 kanczát. Uradalmi és községi magántenyészengedélyben 9 ménló részesült. Az utolsó állatösszeírás a vármegye területén 14.460 lovat talált.
A népies tenyésztés czélja a nemesvérű, erős, kocsi- és katonai hátas félvér ló. Ezenkívül az igás czélokra szolgáló nonius tenyésztése is emelkedőben, míg a vármegye éjszaknyugati és déli községeiben azelőtt tenyésztett arabs típusu, könnyű kocsiló kiveszőben van.
A nagyobb birtokokon, nem említve azokat, a hol igás kanczák fedeztetnek s ivadékaik szintén igás czélokra használtatnak fel, túlnyomólag a katonai czélokra alkalmas hátasló tenyésztésén fáradoznak. Azonban luxusczélokra is tenyésztenek és pedig az ikrényi (tul. gróf Merán) angol félvér ménes, hol a legutóbbi években amerikai ügetőménnel is próbálkoztak; a gr. Wenckheim-féle lébényszentmiklósi, részben angol, részben arabs vérű ménes, a gr. Khuen-Héderváry-féle patkányosi pusztán elhelyezett ménes. A ménfői (tulajdonos Bezerédj Andor) kiváló jó anyagú félvér ménes produktumaira túlnyomó részben a budapesti 1. számú lóavató-bizottság tart számot, úgyszintén a ponyvádi a (tulajdonos Deutsch Mór) ménes csikói is e vevőnek a kezébe kerülnek.
Új, a fentebb felsoroltaktól eltérő tenyészczélú és nagyobb szabású a lesvári (tulajdonos Jaross Sándor) angol telivér ménes. A Marczal folyó szabályozása után nyert kitünő minőségű legelők használtatnak itt ki e nagy szakértelmet igénylő, de sikeresen is fejlődő intézménynyel, mely részben saját tulajdonban álló kanczák után nevel verseny- és tenyészanyagot, részben tenyésztéssel is foglalkozó versenyistállótulajdonosaink kanczáit gondozza, és pihenést és gyógyítást igénylő versenylovaknak ad legelőn és istállón helyet.
A ménes elsőrendű kiválósága a nagy versenymultú Falb (apja Matchbox, anyja Fantaisie, az 1901. évi Trial-Stakes és Királydíj nyerője), apamén, melynek ivadékai már az első évjáratban szép sikereket mutatnak fel.
Szarvasmarha-tenyésztés.
Győr vármegye szarvasmarha-tenyésztésének fejlődésére élénk világot vet az 1895. évi állatösszeírás feldolgozott anyaga, mely szerint a termő területhez viszonyított állattartási arányban, az itteni szarvasmarhalétszám az ország vármegyéi között a hetedik helyet foglalja el, az itteni juhtartás pedig a 17-ik helyre kerül, felülről számítva. Ellenben az 1870. évi statisztika szerint, a vármegyei szarvasmarhaállomány a 17-ik, a juhállomány a negyedik helyen állott, ugyancsak fölülről számítva.
A szarvasmarhatenyésztésre kedvező világot vet a két jelzett statisztika számadatainak összehasonlítása is. Az 1870-ik év 29.347 darab szarvasmarhát talált a vármegyében, az 1895-ik év pedig 42.623 darabról számol be, 16 millió korona értékben. Míg azonban 1870-ben a szarvasmarhaállomány 93%-ával volt a fehér magyar faj képviselve, 1895-re annak arányszáma 49%-ra csökkent. A vármegye szarvasmarhatenyésztése tehát fejlődő irányzatú, a nyugati faj rohamos térfoglalásával.
A fejlődő irányzat a kistenyésztőt is serkenti, hogy jobbat és mindig jobbat produkáljon. A győrvármegyei gazdasági egyesület évenként két helyen, a vármegye két-két járásában, tehén- és üsződíjakat oszt ki és e verseny eredménye kielégítő. Az a mozgalom, mely az e téren fejlődöttebb Tolna és Baranya vármegyékből elsőrendű tenyészanyag importálását s annak a kisgazdáknak kedvező fizetési feltételek mellett leendő kiosztását czélozza, a megvalósulás küszöbén áll.
A tenyészkerület-beosztásban Győr vármegye a magyar és a berni-simmenthali fajta tenyésztésére utaltatott. Ez egységesebb mederbe terelte a községi szarvasmarhatenyésztést. Az államtól biztosított három félévi törleszthetés és 10-20%-os árengedmény pedig lehetővé teszi, hogy a szegényebb községek is értékesebb tenyészbikaanyagot szerezhessenek.
A kistenyésztő szarvasmarhaanyagának fejlődését bizonyítja a fejési eredmény és a tenyésztésre és a haszonra kiváló produktumok feltünése. A pirostarka tehenek fejési eredménye darabonként és évenként a vármegye kisgazdaságaiban 1515 literre rúg, a mi az országos átlagszámnál 373 literrel több. Az országos átlagban a kis- és nagygazdaságok fejési eredménye között a különbség 587 liter plus, a nagygazdaságok javára; Győr vármegyében a nagygazdaságok csupán 305 literrel fejnek többet, pedig e nagygazdaságok évi tejhozamának átlaga is 91 literrel nagyobb az országos átlagnál. De a kistenyésztőkre 112még kedvezőbb világot vet, hogy a vármegye több községében a községi bika megyebeli kisgazda tenyésztése. A vásárokra felhajtott saját nevelésű anyag, különösen tarka tinóban és ökörben, kitünő. Egy kisgazdaságra a vármegyében 3.72 szarvasmarha esik. Az országos átlagnál tehát 0.72-vel több.
A közép- és nagygazdaságokban, igásvonósaknak, az ország keleti vármegyéiből ide átszármazott fehér, magyar, erdélyi ökör használtatik, míg a haszonállat-állományt a tejelésre vagy felhizlalásra tenyésztett pirostarka vagy másszínű nyugati faj szolgáltatja. Ez utóbbiak sorában a bonyhád-simmenthali keresztezésűek dominálnak. Eltérőleg találunk a báró Lévay-féle táplányi uradalomban, a Jankovics L. Viktor-féle józsefházi birtokon pinzgauiakat, a sövényházi Fricke- s a csécsényi Szalacsy-birtokon allgaui teheneket is.
A tejgazdaságok között a legnagyobbak: a sövényházi Fricke-féle, napi 1600 liter, a szentjánospusztai Auspitz-féle bérgazdaságé, napi 1500 liter, a hédervári gróf Khuen-Héderváry-féle napi 1400 liter, a pilingéri napi 700-800 liter eladással. Sem ezek, sem a sok kisebb, napi 200-300 litert elszállító tejgazdaságok nincsenek a teljes lefejésre berendezve, mert ezek a legjobb tehenek üszőborjait a saját tehénszükségletükre nevelik fel, sőt eladásra szánt tenyészanyagot is nevelnek. Igen szép eredménynyel dolgozik e tekintetben a hédervári uradalom, melynek fiatal bikáit apaállatokként viszik a tósziget-csilizközi járás legtöbb községébe, mint Kónyba, Öttevénybe, Kúnszigetre, Bezibe, Csilizradványba, Kulcsodra, Patasra, stb., stb.
Juhtenyésztés.
A juhtenyésztés és juhtartás Győr vármegyében is elvesztette régi jelentőségét. Ennyire feltűnő gazdasági átváltozás a mezőgazdasági téren párját ritkítja. 1870-ben a vármegye területén 127.213 darab juhot őriztek, melyből 25 év mulva 52.580 darab maradt meg és azóta ez a mennyiség is évről-évre csökken.
A kisbirtokosságnak az egész vármegye területén nincs juhászata. A nagyobb birtokoknak állatállományában a juhok létszáma, a birtok területén található silányabb legelők térfogatával tart egyensúlyt. Az összes nagyobb gazdaságok mintegy háromnegyedrésze azonban nem is tart juhokat.
A tenyésztett juhok nagyrészben merino-negretti, kisebb részben merino-rambouillet fajtájúak. A juhtartó gazdaságok főképen ürühizlalással foglalkoznak; a gyapjútermelés csekély.
Nagyobb mennyiségű juhot tartanak: a szentjános-pusztai Auspitz-féle bérgazdaság 4000 darab, a győri székeskáptalan kónyi és szentál-pusztai uradalmai 3000-4000 darab, a Földváry-féle öttevényi birtok 2000 darabnyi állománynyal, stb.
Sertéstenyésztés.
A sertéstenyésztés eredménye, az államban pusztító sertésvész következtében, nincs arányban azzal az igyekezettel, melyre e haszonállat óriásilag emelkedett ára a kis- és nagytenyésztést egyaránt buzdítja. A sertésvész veszélye azonban nem tenné illuzóriussá a fényes haszonnal kecsegtető előszámítást, ha ma már a tényekhez képest aránytalanul magasabb sertéslétszámról és javult minőségről beszélhetnénk. A létszámemelkedés 1870-től 1895-ig így is tekintélyes. Az 1870. évi statisztika még csak 27.891, az 1895-iki már 40.943 darabot ír össze a vármegye területén.
Túlnyomó részben a magyar mangaliczafajnak fehér kondor és feketetarka, sörtésszőrű változatai uralkodnak ebben a számban. A kistenyésztő sertésminősége nagyobbrészt javítandó volna, mint azt különösen a községi falkák degenerálódott egyedeinél tapasztaljuk. A hiba leginkább az emséknél keresendő, mert a községi tenyészkanok, melyek legnagyobb részben állami birtokok, (Kisbér, Bábolna), továbbá nagyobb szakavatott megyei tenyésztők (hédervári uradalom, Szodtfriedt József főszolgabíró, szentkereszt-pusztai birtokos, stb.) nevelései, minden tekintetben megütik a mértéket.
A kisebb gazdák rendszerint vásárokon, helybe jövő kereskedőknél, vagy a városi piaczon, leölt és feltisztított állapotban értékesítik sertéseiket. A vármegye tósziget-csilizközi járásából a mosonmegyei piaczokra is sok sertés kerül.
A nagyobb birtokok sertésállományát is a magyar mangalicza és annak különféle árnyalatai (bakonyi, szőke, mezőhegyesi, stb.) képviselik. Szalacsy Ferencznél Csécsényben a berkshirei faj tisztavérűen tenyészik, Bay Ödön pokvári birtokán a Cornwall-disznót tenyésztik. Sikerült keresztezési produktum állott elő a berkshirei fajnak magyar mangaliczával történt párosításával Fricke 113Emilnél Sövényházán. Ez anyaggal elért czél: egy hízóképesebb, nagytestű, szaporább, a mellett kevés igényű s a vésznek legjobban ellentálló fajta tenyésztése.
Baromfitenyésztés.
A baromfinevelés és tartás, a háziszükséglet kielégítésére, általánosan elterjedt. A legkisebb gazdaságokban is fellelhető; némely helyen cselédszegődésekben állattartási konczesszióként szerepel. Nagyobb méretű baromfitenyészetekről nem szólhatunk. Az egyes községek vándorkereskedőknek, úgynevezett »tikász«-oknak, adják el a csekély felesleget, községenként és időszakonként a végletekig változó árban. A vármegye területén összesen 255.205 darabot talált a statisztikai összeírás. Legtöbb baromfi a tósziget-csilizközi, legkevesebb a sokoróaljai járásban van, a hol a baromfi ára is háromszorosan magasabb, mint az előbbeniben.
Méhészet.
A méztermelés alárendelt jelentőségű és csupán egyes passzionátusabb méhésznek nagyobb hasznot hozó mellékfoglalkozása. Csak újabban mutatkozik ez irányban nagyobb érdeklődés. A vármegyében 5045 méhcsalád van.
Selyemtenyésztés.
A selyemtenyésztést 20 községben űzik. Évenként mintegy 40 métermázsa selyemgubót adnak el, kb. 7000 koronáért. A vármegyében a közterületeken 522 darab lombszedésre alkalmas eperfa van. E téren legszebb eredménynyel dolgoznak Szemere, Ráró, Bácsa, Ravaszd, stb.
Halászat.
A halászat azelőtt a rába- és marczalmenti községeknek szép keresetet nyújtott, de e folyók szabályozása óta közgazdaságilag devalválódott, sőt majdnem megszünt. A dunamenti községek azonban: Ásvány, Ráró, Bácsa, Vámos, Szabadi, stb. évenként tekintélyes mennyiséget szállítanak a győri piaczra. A kónyi káptalani uradalom tavában, melyben ponty, csuka, kárász, czompó bőven található, a halászatot budapesti halász bérli.
Gazdasági egyesület.
A vármegyében már korán felismerték azokat az előnyöket, a melyek a gazdasági érdekek egyöntetű szolgálatával az egyesekre háramlanak. Az 1860. év február hó 15-én alakult meg a Győrvidéki Gazdasági Egyesület, a mely »Győrvármegyei Gazdasági Egyesület« czím alatt ma is fennáll. Működésének már első évében gyapjúkiállítást rendezett, ugyanakkor nagyobbszabású gyümölcskiállítás tervén dolgozott s azt végre is hajtotta. Ettől kezdve nem merült fel olyan ismeretterjesztő, földmívelési, állattenyésztési, jószágrendezési, szőlészeti, erdészeti, gépészeti, stb. mozgalom az országban, melynek a gazdasági egyesület szószólója és terjesztője ne lett volna. Anyagi ereje 1867-ben már hasonnemű egyletekéhez képest jelentékeny: 26.400 korona alapítványi tőkével és 730 korona tagdíjakból származó évi járulékkal. Az egyesület a mult század nyolczvanas és kilenczvenes éveiben pénzügyileg és tevékenység tekintetében is hanyatlást mutatott, a mit azonban 1901-ben történt újraalakulása óta, élénk tevékenységgel és gyarapodó anyagi erővel pótol. 1901 óta Lippay Géza az egyesület elnöke, Fricke Emil és Jaross Sándor pedig alelnökei. Tisztviselőit az ötventagú igazgató-választmány támogatja.
Szövetkezeti ügy.
A mezőgazdasággal kapcsolatos szövetkezeti ügy a földmíves-osztály vállalkozási kedvének hiányában még nem áll a megfelelő magaslaton. Az ily irányú intézmények között különösen a hitelszövetkezetek válnak be legjobban. Az országos középponti hitelszövetkezettel kapcsolt hitelszövetkezetek: Bőny, Ság, Kunsziget, Pér, Nyul, Nagybarát, Csanak, Gyarmat, Rábapatona és Zámoly községekben vannak. Ezek közül igen jól működik a péri, a mennyiben zsellértagjai számára már mintegy 150 kat. hold földet vásárolt. Önállóan működő hitelszövetkezet van Szentivánon és Nyalkán. Fogyasztási szövetkezetek Péren, Gyarmaton, Kunszigeten és Zámolyon. Tejszövetkezet van Rábapatona, Kóny, Markotabödöge, Kapi és Sövényháza községekben. A fennálló tejszövetkezetek működésével, eredményével, és anyagi hasznával a szövetkezeti tagok nagyon meg lehetnek elégedve.
Gazdálkodási viszonyok vidékek szerint.
A vármegye egyes vidékei gazdálkodási és birtokviszonyainak illusztrálására a következő birtokok kimutatásait közöljük.
A bakonybéli apátság gazdasága Kajáron. Összterület 2000 m. h. Ebből kert és beltelek 4, szántó 1410, kaszáló 58, legelő 164, erdő 370, szőlő 12, nádas és használhatatlan 95 m. h. A gazdasági és üzemrendszer nyolczas és hatos vetőforgó. Lóállomány: 9 saját nevelésű Nonius. Marhaállomány kb. 370, ebből magyar jármos ökör 104, magyar finevelő tehén 60, borjú 152 és hizlalás alatt áll 50. A tejgazdaság most van berendezés alatt. Az erdőt 40 éves fordában kezelik. Termék: tűzi- és épületfa. A szőlőtelepen juhfark, fekete és fehér burgundi, tramin, portugiese, muskotályok, rajnai rizling, olasz rizling, stb. fajok vannak. 114Gyümölcstermelés 76 holdon, alma, szilva, dió. A munkaerőt helyben szerzik. Napszámárak férfiaknál 80-200 fil., nőknél 50-160 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken 24 kor. m. holdanként.
Barcza Géza téti gazdasága. Ide tartoznak a rábaszentmihályi és szentiváni birtokrészek is. Összterület 1140 k. h. Ebből kert és beltelek 6, kaszáló 190, legelő 200, erdő 50, szőlő 10, a többi pedig szántó. 160 holdon norfolki négyes vetőforgó, a többin szabad gazdálkodás. Lóállomány: 9, vegyes faj. Marhaállomány 170 körül. Ebből vegyes jármos ökör 40, tehén 25, gulyabeli 84 és hizlalás alatt 20-30 darab. Sertésállomány 110 mangalicza. A szőlőtelepen főfajok a burgundi és a rizling. A munkaerőt helyben és a vidéken szerzi. Napszámárak férfiaknál 100-300, nőknél 80-180 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken m. holdanként 16 kor.
Barcza Gyula birtoka Enesén. Összterület 320 m. h. Ebből kert és beltelek 6, kaszáló 42, legelő 34, szőlő 2 1/2 m. h., a többi pedig szántó. Belterjes szabad-gazdálkodás. Marhaállomány 76, ebből magyar jármos ökör 20, nyugati fajú tehén 14, gulyabeli 42. Napi tejtermelés 70 liter, Győr számára. A szőlőn kívül egy k. h. gyümölcsös is van. A birtokosnak saját lekötött szolgálmányosai vannak. Az átlagos földhaszonbér e vidéken m. holdanként 20-24 kor.
Bay Ödön pokvárpusztai gazdasága. Összterület 1640 m. h. Ebből kert és beltelek 35, kaszáló 120, legelő 100, erdő 300, szőlő 18 m. h., a többi pedig szántó. Belterjes szabad gazdálkodás. Magtermelés: lóhere 32 holdon. Czukorrépa 42 m. holdon. Lóállomány: 18 amerikai ügető. Marhaállomány 250, ebből magyar igásökör 64, simmenthali tehén 70, vegyes gulyabeli 126. Juhállomány 600 rambouillette. Sertésállomány 70 cornwalli. Napi tejtermelés 400 liter, a téti vajgyár számára. Az erdőt 25 éves fordában kezelik. Termék: tűzi és szerszámfa. A szőlőtelepen az oporto, burgundi, chasselas és a rizling vannak képviselve. A munkaerőt helyben és a vidéken szerzi. Napszámárak férfiaknál 120-300 fil., nőknél 80-160 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken 20-28 kor.
Bay Sándor gazdasága Mindszent pusztán. Ide tartoznak a némai és csáknémai birtokrészek is. Bérlő Mauthner Henrik. Összterület 3300 m. h. Ebből kert és beltelek 80, szántóföld mindössze 3000 m. h. Ebből 1000 holdon tengerit termel, melyre nagy súlyt helyez. A birtok többi része kaszáló és legelő. A gazdasági rendszer ötös vetőforgó. Kereskedelmi magvak: baltaczim 40 és bíborhere szintén 40 m. holdon. Lóállomány: 30 vegyes fajú. Marhaállomány 120 vegyes fajú igás, 150 tehén és hízóökör 150. Juhállomány 2000 darab, vegyes fajú. A munkaerőt helyben és a vidéken szerzi. Napszámárak férfiaknál 100-240, nőknél 80-120 fil. Az átlagos földhaszonbér 16 kor. m. holdanként.
Gróf Bethlen Aladár és neje csilizradványi uradalma. Ide tartoznak a füzespusztai és nyáradi birtokrészek. Összterület 4010 m. h. Ebből kert és beltelek 20, szántóföld 1950, kaszáló 400, legelő 450, nádas 50 m. h., a többi használhatatlan. A tulajdonos szabad gazdálkodást folytat. Kereskedelmi magvakként 40-50 holdon repczét és 50 holdon kölest termel, ezen kívül 80 holdon lent, és 40 holdon czukorrépát. Lóállomány 16 muraközi. Marhaállomány négyszázon fölül, ebből magyar jármos ökör 140, magyar gulyamarha 220, hizlalás alatt áll 50. Sertésállomány 350 mangalicza. Juh 400 drb. A munkaerőt helyben és a környéken szerzi. Napszámárak férfiaknál 70-240 fil., nőknél 60-160 fil. Átlagos földhaszonbér e vidéken m. holdanként 16 kor.
Özv. báró Bothmer Gusztávné bőnyi gazdasága. Összterület 827 m. h. Ebből kert és beltelek 40, kaszáló 30, legelő 40, erdő 60, szőlő 5 m. h., a többi szántó. Gazdasági és üzemrendszer négyes vetőforgó. Lóállomány 11 félvér. Marhaállomány 30 fehér jármos ökör, 12 simmenthali tehén, 130 gulyabeli és hizlalás alatt 20 darab. Juhállomány 200 merino. Sertésállomány 20 mangalicza anya és szaporulata. A szőlőtelepen rizling és csemegeszőlők dominálnak. A munkaerőt helyben és Péren szerzi. Napszámárak férfiaknál 80-240 fil., nőknél 80-160 fil.
Csemez István jánosháza-pusztai gazdasága. Ide tartoznak a mérgesi és fenyves pusztai birtokrészek is. Összterület 521 m. h. Ebből kert és beltelek 31, kaszáló és legelő 27, erdő 6, szőlő 1/2 m. h., a többi pedig szántó. A gazdasági és üzemrendszer ötös és hatos vetőforgó. Kereskedelmi magtermelés: lóhere és luczerna 20 holdon. Ezen kívül czukorrépa 35 és czirok 3 m. holdon. Lóállomány 15 angol félvér. Marhaállomány közel 130. Ebből vegyes jármos ökör 36, tehén 45, gulyabeli 20, hizlalás alatt 30, és egy tenyészbika. Sertésállomány 9 kocza és szaporulata, egy kan, bakonyi mangalicza. Napi tejtermelés 200 liter a szemerei vajgyárnak. Másfél hold gyümölcsös, nagyrészt alma és körte. A munkaerőt Téten szerzi. Napszámárak férfiaknál 100-300, nőknél 60-160 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken m. holdanként 20 kor.
Csikvándy Márton örökösei gazdasága Csikvándon. Összterület 1414 m. h. Ebből kert és beltelek 60, kaszáló 48, erdő és erdei legelő 340, szőlő 7 m. h., a többi pedig szántó. Belterjes szabadgazdálkodás. Lóállomány 20, vegyes faj, közöttük muraköziek is. Marhaállomány 275, abból magyar jármosökör 48, bivaly 6, tehén 19, gulyabeli 160, magyar és tarka, hizlalás alatt 40. Mangalicza sertés 400. Az erdőt 33 éves fordában kezelik. Termékek: tűzi és szerszámfa. A munkaerőt helyben szerzi. Napszámárak férfiaknál 100-200 fil., nőknél 80-160 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken m. holdanként 16 kor.
Id. gróf Esterházy Pál szentkuti uradalma. Ide tartoznak még a gyömörői, szerecseni és nagymóriczhidai birtokrészek is. Összterület 5232 m. h. Ebből kert és beltelek 36, kaszáló 280, legelő 100, erdő 502, szőlő 32, nádas és használhatatlan 36 m. h., a többi pedig szántó. Bérgazdaság. Szabad gazdálkodás, hat évi istállótrágyázás mellett, holdanként 150 mm. Bíborheremagtermelés 250 m. holdon. Czukorrépa 300 m. holdon és burgonya 400 holdon, a saját szeszgyára számára. Lóállomány 40 vegyes. Marhaállomány 570, ebből magyar jármos ökör 160, tarka tehén 80, vegyes gulyabeli 250, hizlalás alatt 70-80. Juhállomány 1000 merino-lister keresztezésű anyabirka. Sertésállomány 80 mangalicza kocza és szaporulata. 115Napi tejtermelés 400 liter Bécs számára. Az erdőt 20 éves fordában kezelik. Termék: tűzifa. A szőlőtelepen képviselve van a rizling, burgundi, mézes fehér, oporto, zöld és piros silváni, velterini, chasselas. A szeszgyáron kívül gőzmalom is van két hengerre. A munkások vasmegyei vendek. Napszámárak férfiaknál 80-300, nőknél 80-160 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken 14 kor.
Fischer Kálmán és Elemér sóskutere-pusztai gazdasága. Összterület 1042 m. h. Ebből kert és beltelek 7, legelő 80, erdő 80 m. h., a többi pedig szántó. Belterjes szabadgazdálkodás. Czukorrépa 50 és spárga 10 m. holdon. Lóállomány 19 vegyes fajú. Marhaállomány 66 fehér jármos ökör, 15 nyugati fajú tehén és 60 gulyabeli. Juhállomány 700 merino. Sertésállomány 70 mangalicza. A munkaerőt a vidéken szerzi, napszámárak férfiaknál 100-220 fil., nőknél 80-200 fil.
Özv. Földváry Miklósné gazdasága Öttevényen és Kunszigeten. Összterület 1533 2/3 k. h. Ebből kert és beltelek 9 3/4, szántóföld 946, kaszáló 39 1/4, legelő 257 2/3, erdő 172 1/4, szőlő 6, nádas 15 2/3 és használhatatlan 86 k. h. A gazdasági és üzemrendszer hetes vetőforgó. Czukorrépa 25 m. holdon. Lóállomány 12 vegyes faj. Marhaállomány kb. 125, abból vegyes jármos ökör 74, tehén 8, gulyabeli 40-60, hizlalás alatt 15 drb. Merino-juhtenyésztés 1000 drb. Az erdőt 40 éves fordában kezelik. Termék: tűzifa. A munkaerőt helyben szerzik. Napszámárak férfiaknál 80-160 fil., nőknél 60-120 fil.
Fricke Emil gazdasága Sövényházán és Bezin. Összterület 2350 m. h. Ebből kert és beltelek 35, kaszáló 500, legelő 200, szőlő 3, füzes 50, használhatatlan 50 m. h., a többi pedig szántó. Belterjes szabadgazdálkodás. Lóállomány 26 félvér. Marhaállomány 500, abból magyar jármos ökör 80, tarka és algaui tehén 250, növendékborjú és üsző 160. Sertésállomány 60 kocza, mangalicza s berkshirei keresztezés és kb. 500 szaporulata. Napi tejtermelés 1600 liter Bécs számára. A munkaerőt a környéken, az aratókat pedig a Bakonyból szerzi. Napszámárak férfiaknál 80-300 fil., nőknél 60-160 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken m. holdanként 20-32 kor.
A győri székes-káptalan sáráspusztai gazdasága. Összterület 896 1/4 k. h. Ebből kert és beltelek 16 1/4, szántóföld 547 2/3, kaszáló 141 1/3, legelő 61 2/3, erdő 25 2/3, nádas 16 1/4 és használhatatlan 87 1/4. Belterjes szabadgazdálkodás. Czukorrépa 50 m. holdon. Lóállomány 11 vegyes. Marhaállomány 170, ebből magyar jármos ökör 56, vöröstarka tehén 74, gulyabeli 34, simmenthali tenyészbika 2 és bivaly 4. Napi tejtermelés 450 liter, Győr számára. A munkaerőt a környéken szerzi. Napszámárak férfiaknál 160-300, nőknél 100-200 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken 16-18 kor. m. holdanként.
A győri székeskáptalan kónyi és markotabödögei gazdasága. Összterület 2400 m. h. Ebből kert és beltelek 30, szántóföld 1450, kaszáló 580, legelő 680, erdő 60, nádas, tó és használhatatlan 600 m. h. Belterjes szabadgazdálkodás. Magtermelés 40 holdon lóhere és ugyanannyin bíborhere. Czukorrépa 150 holdon, a sopronmegyei gyárak számára. Lóállomány 16 angol-arabs keverék. Marhaállomány 340, ebből 120 vegyes jármos ökör, 150 vegyes gulyabeli és hizlalás alatt 70 darab. Merino-juhtenyésztés, állomány 2000. A munkaerőt helyben szerzi. Napszámárak férfiaknál 80-300 fil., nőknél 60-160 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken m. holdanként 24 kor.
Jaross Sándor lesvárpusztai gazdasága. Összterület 1160 m. h. Ebből kert és beltelek 50, kaszáló 200, legelő 80, pagonyok 40 m. h., a többi szántó. A gazdasági és üzemrendszer hatos vetőforgó. Kiváló lótenyésztés, melyről már e fejezetben más helyen megemlékeztünk. Marhaállomány 120, ebből magyar jármos ökör 40, nyugati tehén 60, nyugati gulyabeli marha 20. Félangol húsjuh-állomány 400. Mangalicza sertésállomány 12 kocza és szaporulata. Napi tejtermelés 350 liter, Győr számára. A munkaerőt helyben és a környéken szerzi. Napszámárak férfiaknál 80-240, nőknél 60-200 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken m. holdanként 16 kor.
Gróf Khuen-Héderváry Károly hédervári uradalma. Összterület 9531 k. h. Ebből kert és beltelek 102 2/3, szántóföld 4245, kaszáló 893, legelő 1027 1/4, erdő 1803, szőlő 8, nádas 28, használhatatlan 1424 k. h. Ezen kívül Moson vármegyében 3400 k. h., Sopron vármegyében 300 és Szerém vármegyében 7000 k. h. Belterjes szabadgazdálkodás. Nagy félvér angol lótenyésztés, állomány 100 ménesbeli és 65 kocsiló. Marhaállomány 400 magyar jármos ökör, és 520 magas vérű simmenthali tenyészmarha. Sertéstenyésztés: 1220 szőke szőrű mangalicza. Napi tejtermelés 1350 liter, a győri piacz számára. Az erdőt 20 éves fordában kezelik. Terméke: lágyfa, tüzelő anyag. A szőlőtelepen a főfajok az olasz rizling és az oporto. Az évi termelés kb. 150 hl. A munkaerőt helyben szerzik. Napszámárak férfiaknál 80-200 fil., nőknél 60-140 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken 20-28 kor.
Özv. báró Lévay Henrikné táplányi uradalma. Ide tartoznak a péri, kisbarátfalusi és kisbaráthegyi birtokrészek is. Összterület 3400 m. h. Ebből kert és beltelek 120, kaszáló 70, legelő 320, erdő 100, szőlő 37 m. h., a többi pedig szántó. Belterjes szabadgazdálkodás, csak Barátiban négyes vetőforgó. Lóállomány 56 muraközi és félvér. Marhaállomány 132 magyar jármos ökör, 140 pinzgaui tehén, 330-360 gulyabeli pinzgaui és ebből 50-60 áll hizlalás alatt. Napi tejtermelés kb. 650 liter, Győr számára. A szőlőtelepből öt hold csemegeszőlő, a többi 40 hold borszőlő. Van nyolcz hold gyümölcsös is, s a termésnek kb. a fele Győrött értékesíttetik. A munkaerőt helyben és a vidéken szerzik. Napszámárak férfiaknál 90-220 fil., nőknél 70-140 fil.
Lippay Géza koronczói gazdasága. Ide tartoznak a gáspárházai, sándorházai és gézaházai majorok, a gyirmóti határból 122 k. h., a téti határból 104 k. h. Összterület 1420 k. h. Ebből kert és beltelek 71 1/2, szántóföld 1014, kaszáló 156, legelő 122, erdő 35, szőlő 5 1/2, nádas 8 és földadó alá nem eső terület 72 k. h. Belterjes szabadgazdálkodás. Lóállomány 40 félvér és vegyes faj. Marhaállomány 375, ebből magyar jármos ökör 96, vöröstarka tehén 65, vöröstarka és magyar gulyabeli 170, hizlalás alatt kb. 40 és 4 simmenthali tenyészbika. Az állam és a községek számára bikákat tenyészt. Sertésállomány 350 mangalicza. Napi tejtermelés 400 liter, Győr számára. A szőlőtelepen túlnyomóak a chasselas, rizling, 116zöld szilváni és ezerjó. A munkaerőt helyben szerzi. Napszámárak férfiaknál 80-300 fil., nőknél 70-180 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken m. holdanként 20-24 kor.
Lippay Zoltán csangota-pusztai gazdasága. Összterület 532 k. h. Ebből kert és beltelek 4, szántóföld 401, kaszáló 15, legelő 70, erdő 23, szőlő 1, használhatatlan 18 h. Gazdasági és üzemrendszer: 330 holdon kilenczes forgó, a szántóföld többi részén szabadgazdálkodás. Magtermelés: búza, rozs, árpa, zab és tengeri. Lóállomány: 8 angol, 4 arabs félvér, Marhaállomány 115, abból 30 magyar jármos ökör, 42 bonyhád-simmenthali tehén, 41 üsző és 2 tenyészbika. Sertésállomány 20 mangalicza. Méhészet 20 méhcsalád. Tejtermelés napi 250 liter a szemerei vajcsarnok részére. Tűzi- és épületfa-termelés akáczból és erdei fenyőből. A szőlőben bor- és csemegeszőlőt termelnek. Vadászat nyúlra, fogolyra, fáczánra és fürjre. A munkaerőt Tétről szerzi be. Napszámosárak férfiaknál 80-200, nőknél 80-180. fil. Az átlagos földhaszonbér 20 kor. m. holdanként.
Mayer Nándor bőnyi, mayer-pusztai gazdasága. Összterület 660 k. h. Ebből kert és beltelek 8 1/2, szántóföld 747, legelő 21 3/4, erdő 80 m. h. Belterjes szabadgazdálkodás. Lóállomány 12 muraközi faj. Marhaállomány 50 fehér jármos ökör, 8 nyugati tehén, 100 vegyes fajú gulyabeli és hizlalás alatt 20 darab. Sertésállomány 150 mangalicza. A munkaerőt helyben szerzi. Napszámárak férfiaknál 100-220 fil., nőknél 80-120 fil. Ugyancsak Mayer Nándor, Kégl Lajossal közösen, a győri püspökségtől bérli a péri 1400 holdas birtokot. Ebből 1300 hold szántó, a többi pedig legelő. Itt a lóállomány 14, a marhaállomány 70 jármos magyar ökör, és 100 vegyes gulyabeli, ezeken kívül pedig hizlalás alatt áll 60 drb.
Gróf Meran Jánosné, szül. gróf Lamberg Ladislája uradalma Ikrényben. Összterület 3969 2/4 k. h. Ebből kert és beltelek 9 1/4, szántóföld 2156, kaszáló 750 2/4, legelő 603 3/4, erdő 176 2/4, nádas 47 2/4, használhatatlan 226 2/4. k. h. A tulajdonos itt okszerű szabadgazdálkodást folytat. Kiváló lótenyésztés. Állomány 20 félvér és 7 angol telivér anyakancza, 60 csikó, két mén és 16 igás. Marhaállomány 400, ebből vegyes jármos ökör 124, nyugati fajú tehén 100, gulyabeli 120, hizlalás alatt 30-40. Fésüs gyapjas juhtenyésztés 2500 darab, mangalicza sertéstenyésztés 241 drb. Tejgazdaság berendezés alatt. A munkaerőt a vidéken szerzi. Napszámárak férfiaknál 80-220 fil., nőknél 60-100 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken kat. holdanként 22 kor.
Purgly Mihály és György sövényházai gazdasága. Ide tartozik az enesei birtokrész is. Összterület 1060 k. h. Ebből kert és beltelek 15, kaszáló és legelő 400, szőlő 2, a többi szántó. Belterjes szabadgazdálkodás. Lóállomány 20 angol félvér. Marhaállomány 150, ebből magyar jármos ökör 60, tarka tehén 30, tarka gulyabeli marha 40 és hizlalás alatt áll 20. Sertésállomány 100 mangalicza. Napi tejtermelés 100 liter, a bécsi piacz számára. Gyümölcstermelés is van, melyből kb. 200 kor. értékű kerül eladásra. A munkaerőt helyben és a környéken szerzi. Napszámárak férfiaknál 60-260 fil., nőknél 60-160 fil.
Purgly Zsigmond birtoka Bőnyön. Összterület 400 k. h. Ebből kert és beltelek 10, erdő 39 k. h., a többi pedig szántó. Belterjes szabadgazdálkodás. Lóállomány 15 drb. vegyes faj. Marhaállomány 32 magyar jármos ökör, 20 tarka tehén és 40 gulyabeli. Tejtermelés napi 100 liter Győr számára. A munkaerőt a környékről szerzi. Napszámárak férfiaknál 120-240 fil., a nőknél is ugyanannyi. Az átlagos földhaszonbér e vidéken m. holdanként 20 kor.
Szabó Kálmán gazdasága Péterháza pusztán. Ide tartoznak a mérgesi és nagyécsi birtokrészek is. Összterület 1650 k. h. Ebből kert és beltelek 26, szántóföld 940, kaszáló 244, legelő 366, erdő 22, szőlő 7 és használhatatlan 45 k. h. A tulajdonos belterjes szabadgazdálkodást folytat. Kereskedelmi magként lóherét termel 75 k. holdon. Lóállomány 21 vegyesfajú. Marhaállomány 108 vegyes jármos ökör és 150 vegyes tehén és rideg marha. Tejtermelés napi 150 liter. A szőlőtelepen főleg borszőlők vannak. A munkaerőt a környékről szerzi. Napszámárak férfiaknál 80-240 fil., a nőknél 70-120 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken k. holdanként 24-30 kor.
A Szalacsy család csécsényi gazdasága, Szalacsy pusztán. Ebből kert 9 h. 1121 négyszögöl, földadó alá nem eső terület (major egy része újabban parkozva) 30 h. 1047 négyszögöl, szántó 673 h. 549 négyszögöl, rét 172 h. 702 négyszögöl, legelő 30 h. 465 négyszögöl, erdő 12 h. 207 négyszögöl. A tulajdonos belterjes szabadgazdálkodást folytat. Állatállomány: ló és csikó 29 darab, angol félvér tenyésztés; marhaállomány állandóan 200 darab körül, ebből jármos ökör 40 magyar faj, tehén 70 nyugati faj, gulyabeli 90 körül; ezenkívül időnként a kiselejtezett marhaállomány hizlalásra kerül. Berkshire-mangalicza-keresztezés sertés 55 kocza és szaporulata. A fentebbi gazdasággal kapcsolatos a körülbelül hasonló terjedelmű és ugyanily állatállománynyal felszerelt nagyfudpusztai bérgazdaság és e két gazdaság napi átlagos tejtermelése 700-700 liter, mely naponta közvetetlenül a fogyasztóknak Győrbe szállíttatik.
Szevera Károly örökösei ponyvád-pusztai gazdasága. Összterület 2735 m. hold. Ebből kert és beltelek 72, szántóföld 2147, kaszáló 187, legelő 282, erdő 42, szőlő 2 h. A gazdasági és üzemrendszer négyes vetésforgó. Lóállomány 63 vegyes, azonfelül ménes 50 anyakanczával és 150 csikóval. Marhaállomány 385, ebből igásökör 140, göböly 100, fejős tehén 25, tarka tinó 120, 10 jármos bivaly. Juhállomány 1000. Sertéstenyésztés 200 drb. berkshirei. Mezőgazdasági szeszgyár 1500 hl. kontingenssel. A munkaerőt a környéken szerzi be. A birtok jelenleg bérbe van adva; bérlője Deutsch Mór.
Szodfridt József birtoka Abdán, Szentkereszt pusztán. Összterület 460 m. h. Ebből kert és beltelek 12, kaszáló 60, legelő 40 szőlő 9 m. h., a többi pedig szántó. Belterjes szabadgazdálkodás. Kereskedelmi magtermelésként a lóhere szerepel 18-20 m. holdon. Lóállomány 10 vegyes faj. Marhaállomány 140, ebből vegyes jármos ökör 38, simmenthali tehén 58, gulyabeli 44. Sertésállomány 400 hízó mangalicza. Napi tejtermelés 350 liter Győr számára. A szőlőtelepen főleg a rizling és a chasselas van képviselve. A gazdasági ipart egy tégla- és egy cseréptetőgyár képviseli. A munkaerőt a környékről és 117Ásványról szerzi. Napszámárak férfiaknál 120-200 fil., nőknél 100-160 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken m. holdanként 24-32 kor.
A szombathelyi papnevelő és a győri püspökség gazdasága Püspökalap pusztán és Pécz községben. Bérlő Kégl Lajos. Összterület 3500 m. h. Ebből kert és beltelek 15, szántóföld 2950 és legelő 550 m. h. Gazdasági és üzemrendszer ötös vetőforgó. Magtermelés 50 m. holdon magbükköny és két holdon magbaltaczím. Lóállomány 16 muraközi kancza és egy mén. Marhaállomány 350, ebből jármos ökör 130 nyugati fajú tehén 20 és szaporulata 18, gulyabeli marha 180, hizlalás alatt 100. Rambouillette juhtenyésztés 350 anya és szaporulata. Mangalicza sertéstenyésztés 30 kocza és szaporulata. A munkaerőt helyben és a környéken szerzi. Napszámárak férfiaknál 100-260 fil., nőknek 80-100 fil. Az átlagos földhaszonbér e vidéken 16 kor.
Tschorl Károly és Bogner Vilmos birtoka Enesén. Ide tartozik a kónyi birtokrész is. Bérlő Halászy József. Összterület 660 m. h. Ebből kert és beltelek 8, kaszáló 200, legelő 50, erdő 4 m. h., a többi pedig szántó. Belterjes szabadgazdálkodás. Czukorrépatermelés 30-40 m. holdon a sopronmegyei czukorgyárak számára. Lóállomány hét vegyes faj. Marhaállomány 160, ebből magyar jármos ökör 32, nyugati fajú tehén 46, vegyes gulyabeli 80. Sertésállomány 60 yorkshirei és mangalicza keresztezés. Napi tejtermelés kb. 250 liter, Győr számára. A munkaerőt helyben szerzi.

« Győr vármegye népe. Irta Vende Aladár. | KEZDŐLAP Győr vármegye Tartalomjegyzék | Erdészet és vadászat. Irta Vaszary Ernő. »