« AZ EV. REFORMÁTUS EGYHÁZ SZABOLCS VÁRMEGYÉBEN. Irta Görömbei Péter, revid. Kovács Albert. | KEZDŐLAP Szabolcs vármegye Tartalomjegyzék | A ZSIDÓ HITKÖZSÉGEK SZABOLCS VÁRMEGYÉBEN. Irta dr. Hofmann Emil, revid Bánóczi József. »

361AZ ÁG. EV. EGYHÁZ SZABOLCS VÁRMEGYÉBEN.
Irta Geduly Henrik, revid. Kovács Albert
Mint az ország számos más területére nézve, Szabolcs vármegyét illetőleg is vitás kérdés marad, ha vajjon rögtön a reformácziónak hazánkban való terjedése kezdetén, tehát az 1521-1530. években a lutheri avagy a Zwingli-, később Kálvin-féle reformáczióhoz csatlakoztak-e azok, akik az egyház javításának szükségét élénken érezték.
A reformáczió kora.
Tudva azonban azt, hogy az 1524. évre mehetünk vissza, mint oly időpontra, a melyben a reformáczió első nyomaival vármegyénkben is találkozunk; tudva továbbá azt, hogy ugyanazon évben Kálvin-féle reformáczióról még egyáltalán nem, Zwingli egyházjavitó törekvéseiről pedig csak annyiban lehet szó, a mennyiben ő Zürichben épen ez időtájt lépett fel egyházjavitó tendencziákkal -: tény gyanánt elfogadható az az állítás, hogy a szabolcsvármegyei ág. h. ev. egyház történetének első szálai az 1524-30. évekre vezetnek vissza, s hogy Székely István, Szegedi Kis István és Dévai Bíró Mátyás hazai reformátorok valamelyikében kell keresnünk azt a férfiút, a kinek apostoli buzgósága révén az evangéliumi ige e vidéken is ismertté lett.
Evangélikusok letelepedése.
Ám az első nyomok a XVI. század vallási villongásai között teljesen eltünnek s további tény gyanánt csak annyi állapítható meg, hogy vármegyénkben a XVI. század későbbi évtizedeiben, valamint az egész XVII. századon keresztül fel egész a XVIII. század derekáig a reformáczió "szervezett" egyházai közül csak az evang. reformátussal találkozunk. Az ág. h. ev. egyház tulajdonképi története e vármegyében Nyíregyháza város ujjátelepítésével, tehát a XVIII. század derekán veszi kezdetét. A betelepített felvidéki és alföldi tótság hitvallására nézve ágostai evangélikus volt.
De az újonnan alakult egyháznak sok küzdelmen kellett átmennie. Gróf Barkóczy Ferencz egri püspök mindent elkövetett, hogy a nyíregyházi lutheránusok szervezkedését meghiúsítsa. Az ő műve volt, hogy 1754. október 3-án a helytartó-tanács kegyetlenül lesujtott egy rendeletével a lakosokra, meghagyván a vármegyének, hogy a lutheránus tót papot azonnal űzze ki a megye területéről s az imaházat romboltassa le.
Gróf Károlyi Ferencz fájó szívvel vett a rendeletről tudomást s elhatározta, hogy inkább ő maga fogja a lutheránusok imaházát lebontatni, mintsem hogy az a vármegye rendeletéből történjék.
362Vallási küzdelmek.
Elküldte tehát Szaplonczayt Nyíregyházára, a ki tapintatosan járt el e kényes kérdésben. - A lutheránus papot magához hivatva, feltárta előtte a helyzet tarthatatlan voltát, felszólította, hogy rejtőzzék el, míg a körülmények kívánják, s a kis templomot bontsák le hívei. - Csakugyan Wandlik Márton elhagyta gyülekezetét és egy ideig Debreczenben tartózkodott, hol a földesur kegyelméből tartotta fenn magát, onnan buzdítván kitartásra és türelemre híveit. A templomot csak ugyan a nyert felvilágosítás következtében egy éjjel lebontották, a harangot, melyet Zajácz József kezdeményezésére azon pénzből vásároltak 312 frton, a mit a települők Szarvason fogságba vetett társaik kiváltására raktak össze s ezek azt az egyház részére visszajánlották, Sulyon Ádám kamarájában a földbe ásva s pelyvával beszórva rejtették el. A megye küldöttsége a helyszinén megjelent, de imaházat nem talált.
A lakosok nehezen viselték templomuk lerombolását s nélkülözték papjukat. Ő felségéhez folyamodtak bajaik orvoslásáért. A Szaplonczay által szerkesztett folyamodványban ki van mutatva az, hogy úgy a vármegyének, mint a kincstárnak, egyiránt szüksége van ez új telepre. Mindennek daczára a királyné - az egri püspök felvilágosítása után - ugyanez évi decz. 30-án kelt leiratában szigorúan megparancsolja a főispánnak minden fennálló rendelet végrehajtását, a mi be is következett.
A földesúr most azon törekedett, hogy legalább a magán-vallásgyakorlat tartására szerezzen engedélyt a község részére. Személyesen folyamodik a felséghez pártfogoltjai érdekében, hivatkozván őseinek a vallás körül szerzett érdemeire s a közjó érdekében kéri a 400-ra menő lutheránus család részére puszta kegyelemből a magán-vallásgyakorlat megengedését; de ez irányban tett lépése sikertelen maradt.
Barkóczy egri püspök, látva azt, hogy terve nem sikerül, egy kath. papnak Nyíregyházán való elhelyezését követeli. A gróf váltig ellene szegül és igyekszik felvilágositani rokonát ennek lehetetlensége felől; de a püspök papot küld, ki azonnal lefoglalja az orosz paplakot a maga részére, a grófhoz pedig szemrehányó levelet intéz telepítéseért.
A gróf ismét felvilágosítani igyekszik a települőket a kath. papnak tervbe vett behelyezése felől, s maga elé hivatja a község eleit; ezek könyek között, meghatva kérik a grófot, hogy legalább tanítójuk megmaradását engedje meg, mi annyira meghatotta őt, hogy most már bátran szembeszáll az egri püspökkel, sőt tovább megy, ujból vigasztalásért könyörög a felségnél a kétségbeesett nép számára; de sorsuk még ez évben nem enyhül.
A gróf erélyes fellépése folytán az egri püspök engedékenyebb lesz s beleegyezik abba, hogy a lutheránus pap évenként háromszor meglátogathatja híveit, s közöttük mindannyiszor 3-3 napot időzhet, és kántor is tarthatnak, de viszont ez engedmények árában a püspök újra követeli, hogy a plébános 1755. őszén behelyeztessék. Károlyi a plébános behelyezésének elhalasztását kivánja mindaddig, míg a lakosok házaikat felépítik, szőlőtelepeiket beültetik s kedélyük lecsillapul. Végre a következő év február 27-én létrejön közöttük olyan értelemben az egyesség, hogy a lutheránusok választhatnak maguknak rendes tanitót, aki előimádkozó is lehet, de egyéb papi teendőket nem végezhet; lelkész csak háromszor jöhet évenként hozzájuk; a plébános már ez év aug. 20-án foglalja el hivatalát (hive alig egy-kettő); a kálvinisták imaháza a r. katholikusok számára visszavétetik, s a földesúr szoros kötelességének tartsa, hogy kath. települőket keressen Nyíregyházára.
Míg az egri püspök a vallás kérdése és a kath. pap behelyezése felett inkább magántárgyalást folytat a földesúrral, azalatt nem szünetel egyrészről a környékbeli kath. papság - különösen az orosi plébános - azon czél elérésében fáradozni, hogy az új község lakóit vallás tekintetében a maga egyházához csatolja és a stólát azoktól felszedhesse; de sikertelenül. Az evangelikusok inkább a helybeli ref. testvéregyház papjának szolgálatát veszik igénybe minden alkalommal, mintsem az orosi paphoz forduljanak; másrészről Barkóczy vádoló levelet intéz a megye hatóságához, melyben sürgeti, hogy a luth. híveket tiltsa el a ref. pap szolgálatának igénybevételétől a Károly-féle 1731-iki rezoluczió értelmében. Azonban Károlyi Ferencz gróf nem nyugodott addig, míg a bécsi udvarnál legalább annyit ki nem eszközölt, hogy szegény telepítvényesi naponként való könyörgés czéljából összegyülhettek és sátoros ünnepeikre a lelkészt is meghívhatták gyülekezetükbe lelki szükségleteik kielégítése végett. A közelgő húsvéti ünnepek alkalmából maga a gróf hívta meg Wandlik lelkészt Debreczenből a községbe s őt kellő utasítással ellátván, megengedte, hogy az uraság csűrében tartson istentiszteletet, s a húsvéti ünnepen négy napon át áhítatoskodott a vallásához rajongással ragaszkodó nyíregyházi evang. gyülekezet. - Hogy a gróf a végtelen vallási zaklatásnak véget vessen, a mennyire a szűkkeblű hazai törvények és rendeletek azt megengedték, egyenesen Rómába intézett felterjesztést a kuriához. - A római kuria legkiválóbb tudósok elé tette ez ügyet s ezek Károlyinak adtak igazat, főleg azon indokból, hogy jövőben remélhető, miszerint a települő nép csakugyan a kath. egyház kebelébe visszatér.
Midőn a lakosok Wandlik helyére új lelkészül Beck Márton választották s a templomul használt urasági csűrt kijavítani s valamivel megtoldani akarták, ismét egész hévvel tört ki ellenük a r. kath. klerus részérél a békétlenkedés s nyugalmuk egy pár évre megzavartatott, pedig a három évig tartó béke alatt már tanítójuk és papjuk fizetésének rendezéséről is gondoskodtak, elhatározván, hogy ezentúl a tanitó nem a község pénztárából, hanem a saját egyházától kapja a fizetését.
A kerület r. kath. papsága nyomban tiltakozik az új pap választása, s a templomul használt csűr megnagyobbítása ellen s különösen a kállói plébános értesíti az egri püspököt a történtek felől. - Eszterházy Károly gr. egri püspök, az új települők iránt rokonszenvet 363épen nem tanúsító Károlyi Antalhoz fordult legelőbb, kérve őt, hogy az új lelkészt békés úton távolítsa el a községből. A vallási dolgokkal keveset törődő katona-földesúr ez ügy elintézését egészen az egri püspökre bízta, ki a helytartó-tanácshoz fordult s ez viszont a megyét utasította, hogy a lelkészt a vallási szolgálattól tiltsa el. - A vármegye újra fényesen igazolja legjobb indulatát a lakosok iránt; halogatta a szigorú rendelet végrehajtását, sőt az 1767-ik jul. 8-án N.-Kállóban tartott gyűléséből folyamodást intéz az üldözöttek érdekében az ország nádorához; kimutatja, hogy e nép felette munkás, vallásos, becsületes s helyéről való eltávolítása csupán a közügy kárával történhetik; hogy az evang. létszám a négyezeret meghaladja, míg a r. kath. hitet csupán hat gazda vallja. De a r. kath. papság befolyása alatt álló helytartótanács megújítja rendeletét a nyíregyháziak ellen, mire ők Mária Teréziához és II-ik Józsefhez nyújtják be felségfolyamodásukat a megye útján, de eredménytelenül. A királyné nevében ismét a helytartótanács válaszol, még szigorúbb rendeletben tiltja el az új lutheránus papot minden funkczió teljesítésétől, kimondja, hogy a lutheránusok a r. kat. pap joghatósága alá tartoznak s követeli a r. kath. papi állás haladéktalan szervezését. - Csakugyan még ez évi október 30-án Dolhay nevű kath. plébános bevonul Nyíregyházára, megkezdi működését és egy év múlva hivatalába installáltatik.
A vallásáért rajongó 4000 ember Szlavoniába készül kivándorolni; még egy utolsó kisérletre határozza el magát távozása előtt, "a gróf lábai elé borulva" esedezik szabad vallásgyakorlatának megnyerhetéseért, ehhez köti megmaradását. A gróf ridegen, röviden válaszol, hivatkozik a törvényre. Újra a Felséghez folyamodnak kegyelemért, s annyit nyernek meg ezúttal, hogy a saját lelkészük szolgálatát igénybe vehetik, ha a kath. papnak is minden alkalommal megfizetik a stólát. E lesújtó határozatban is vigaszt találnak a hívek, csakhogy valahára a saját lelkészül szolgálatával élhetnek és Tapolcsányit azonnal meghívják az erővel kimozdított Beck helyére lelkészül s hivatalába beiktatják.
A vizsgálat újra megindul ellenük, mivel a királyi leiratból egy lelkész beállítására nyert szabadságot magyaráztak ki, holott csak az ő szolgálatának feltételes igénybevételére nyertek engedélyt; Tapolcsányi a lelkészi teendőktől eltiltatik és 1771. márcz. 25-én vett rendelettel a község elhagyására hívatik fel. - Személyesen fárad igaz ügyének rendezésében, de végre is helyét elhagyni kényszerül s csak "rector" név alatt maradhat meg hívei körében, azok nagy megnyugtatására, mígnem II. József "türelmi parancsa" véget vet a szomorú zaklatásoknak.
A nyíregyházi ág. ev. templom.
Hunyadi L. felvétele.
II. József türelmi parancsa.
A lakosságra minden tekintetben derültebb napok következnek. A II-ik József császár türelmi parancsa az evangélium híveit nemcsak megvígasztalta, hanem eddigi sanyarú helyzetüket is megszüntette. Lélekemelő volt az öröm afelett, hogy az 1783/3260. sz. a kelt császári rendelet óta "Ludi magister" név alatt is tisztelt papjaikat tényleg lelkészeknek "verbi divini minister" nevezhették. Ezzel szemben a r. kath. egyház is szervezkedik: papja Budaházy, tanítója Fábovszky János, kántora Garay György, gondnoka Sipos Mihály lett; híveinek száma csekély, leginkább az evang. gazdák szolgálatában állók családjai. Az egri püspök pártfogása folytán 1783. szept. 11-én teszik le a r. k. templom alapkövét ugyanazon a helyen, hol 30 év előtt az evangelikusok nádas imaháza állott; az építkezés költség hijjában félbeszakadt s 1814-ig szünetelt, midőn végre a földesurak - 364mint pátronusok - áldozatkészsége és Szepesy egri kanonok buzgólkodása folytán elkészült.
Templomépítés.
Az 1784-ik év örökre emlékezetes marad a nyíregyházi ág. ev. vallású lakosok történetében. Fáradság, kitartó munka, nélkülözés, áldozatok árán sikerült az evang. egyház konszolidácziója. A többszöri felségfolyamodásra 1784. febr. 16-án jelent meg II. József császárnak Pozsonyban 3575. sz. a. kelt rendelete, mely végre megengedi, hogy templomot építsenek s a gyülekezet nagy számának arányában két papot és két tanítót választhassanak. A templom 1786. évi nyárutólján készen állt s a hívek örömtelt ájtatoskodása mellett október 22-én fel is szenteltetett. 1789-től kezdve második lelkészt alkalmaztak. 1816-ban szentelték fel az alsó és felső temetőt, 1847-ben a vasúti vagy oldaltemetőt. 1833-ban újra öntötték a torony legnagyobb harangját, s két év mulva, 1835-ben az ág. hitv. "délre szóló" harangot is.
Mostani állapot.
Keletkezése óta az egyházközség rendes anyakönyvekkel, 1820. óta rendes közgyülési jegyzőkönyvekkel is bír. 1828 óta minden második vasárnapon, majd a Jeszenszky László lelkész és Markó József gazda felügyelő vezérlete alatt állott patentalista-párttal szemben vívott küzdelem sikeres bevégezte után, minden vasárnapon magyar nyelven is tart istentiszteletet. 1873. óta presbitereinek száma 70-re emelkedik. 1885-ben templomát mintegy 50,000 frt költséggel renoválja, 1891-ben központi iskolai épületét 120,000 frtnyi költséggel emeli fel. Iskoláinak száma, minden tanitóra egyet véve, 23. A főgimnáziummal szerves kapcsolatban áll, a mennyiben a főgimn. tanácsban lelkészei mint hívatalból való tagok ülnek, a pártfogósági közgyűlést pedig mindig az egyház felügyelőjének elnöklete alatt a főgimn. tanács és a presbiterium együttesen képezik. Legkiválóbb munkásai a 90-es évekig: dr. Meskó Pál, Bencs László, Matteidesz Gusztáv, Nikelszky Mátyás és Nádory Lajos felügyelők, Jurányi Sámuel, Farbaky Daniel, Elefánt Mihály, Miklósffy Sámuel, Farbaky József és Bartholomaeidesz Károly lelkészek, - a jelenleg működők közül pedig Bartholomaeidesz János lelkész, Májerszky Béla felügyelő, Bogár Lajos iskolaszéki elnök, dr. Meskó László egyházi ügyész és Geduly Henrik lelkész esperes. - Jelenlegi híveinek száma megközelíti a 15,000-et.
Szabolcsi misszió.
Nyíregyházáról, mint központból áradt szét azután ez egyház némely, a székvárossal szomszédos községekbe. Igy Oros község határában ma már mintegy 500 hívő, - Nagy-Kálló határában, Geszteréd és Hugyaj községekben, Ujfehértó, Pazony és Kótaj területén, Balkányban, Szakolyban stb. 5-50-100 főig menő szórványokban találunk ág. h. evang. hívőket, a kiket részint mint szervezett leánygyülekezeteket (Hugyaj, Geszteréd), részint mint szórványokban lakó gyülekezeti tagokat a székváros anyaegyházának lelkészei gondoznak. Az 1893-95. évi budapesti országos zsinat utasítván az egyetemes egyházat, hogy az összes politikai községeket egyházmegyékbe és anyaegyházak körül csoportosítsa, s hol az ág. hitv. ev. egyház hívei nagyobb számmal, bár több községben elszórva találhatók, ott megfelelő központokon missziói lelkészi állomásokat szervezzen: a tiszai ág. hitv. ev. egyházkerület Nyíregyháza anyaegyházat s a hozzá szorosan odatartozó Hugyaj és Geszteréd leányegyházakat kivéve, Szabolcs vármegye összes ág. hitv. ev. lakóit "szabolcsi misszio" neve alatt csoportosította, s egyelőre a nyíregyházi lelkészi hivatal gondozása alá helyezte, a közel jövőben pedig - valószínűleg Nagy-Kálló székhelylyel - számukra külön missziói lelkészi állomást fog szervezni.
Templomai és iskolái.
Templomai az ág. h. ev. egyháznak - Nyíregyházát kivéve - csak Geszteréden (hol az különféle egyházias jótékonyság igénybevételével épült) és Hugyajban (hol a néhai nagy nevű patrónus, Dessewffy Ottó fenkölt lelkű hagyományából épült fel) vannak. Iskolái pedig államsegélyes tanítói állomással Geszterédnek, Dessewffy Ottó-féle hagyományból fentartva Hugyaj-Zsindelyesnek vannak.
Egyházhatósági tekintetben a Szabolcs vármegyében lakó evang. hívek az 1895-iki, már említett budapesti országos zsinat fentvázolt intézkedésének végrrehajtása óta a hegyaljai egyházmegyéből kikebelezett "tiszavidéki egyházmegye" mint esperesség, és "tiszamelléki egyházkerület" mint püspökség hatósága alá tartoznak.

« AZ EV. REFORMÁTUS EGYHÁZ SZABOLCS VÁRMEGYÉBEN. Irta Görömbei Péter, revid. Kovács Albert. | KEZDŐLAP Szabolcs vármegye Tartalomjegyzék | A ZSIDÓ HITKÖZSÉGEK SZABOLCS VÁRMEGYÉBEN. Irta dr. Hofmann Emil, revid Bánóczi József. »