# 3.9. Az induktív következtetések értékelése Míg egy deduktív következtetés vagy helyes, vagy nem helyes, addig az induktív erőnek fokozatai vannak. Annak megítéléshez, hogy egy induktív következtetés mennyire erős, három szempontot kell megfontolnunk: Mennyire relevánsak a premisszák? Mennyire elégségesek a premisszák? Van-e jobb alternatív álláspont? Lássunk pár példát! (Ügyész az esküdteknek) Látták az áldozatokról készült sokkoló fényképeket. Hallották az orvos szakértők véleményét arról, hogy milyen rettenetes kínokat kellett kiállniuk haláluk előtt. Ezek után semmilyen kétely nem maradhatott Önökben, hogy a vádlott bűnös többrendbeli különös kegyetlenséggel elkövetett emberölésben. Mítosz, hogy a dohányzás káros az egészségre. A családomban mindenki dohányzik, de nem is lehetnének egészségesebbek. A falusi fiatalok rendszeresen rosszabb eredményeket érnek el a PISA teszten, mint a városiak. Tehát butábbak a városiaknál. Mindhárom érv nagyon gyenge. (a)-val az a probléma, hogy az érvben említett bizonyítékok - a fényképek és az orvos szakértői vélemények - irrelevánsak a konklúzió szempontjából. Azt alátámasztják, hogy a tettes - akárki legyen is az - tettét különös kegyetlenséggel követte el. A konklúzió azonban azt mondja ki, hogy a vádlott bűnös a terhére rótt cselekedetben. Ezért a bizonyítékoknak azt kell alátámasztaniuk, hogy a vádlott a tettes. Az érvben említett bizonyítékok azonban ebből a szempontból egyáltalán nem számítanak. (b) esetben a premissza kétségkívül releváns. Csakhogy távolról sem elégséges. A konklúzió - ti. hogy a dohányzás nem káros az egészségre - általános kijelentés. Egy általános kijelentést pedig ilyen kis számú minta alapján nem lehet alátámasztani. (c)-nél a premissza releváns. A teszten elért eredmény nyilvánvalóan összefügg a szellemi képességekkel. Még csak azt sem mondhatjuk, hogy a premissza elégtelen. A tesztet sok ezer középiskolás töltötte ki, s egy ilyen nagy minta alapján jogunk van általánosítani. Az érv mégis gyenge, mégpedig azért, mert a premisszában említett tényre van jobb magyarázat is, ti. hogy az oktatás színvonala a falusi iskolákban alacsonyabb. A teszten elért eredményben az oktatás színvonala éppúgy közrejátszik, mint szellemi képességek. Az, hogy az oktatás színvonala függ a település típusától, közismert jelenség, melyre számos bizonyíték van. Ugyanakkor semmi nem szól amellett, hogy a település típusa befolyásolná a szellemi képességeket. Vagyis a következtetés azért gyenge, mert a konklúziónál van jobb álláspont. Az utolsó példa elárul valami fontosat az induktív érvek értékeléséről: ehhez tudásra van szükség. Aki nem tudja, hogy milyen tényezők játszhatnak közre egy teszt eredményében, vagy nem képes felbecsülni, hogy adott eredményre mely tényező nyújtja a legvalószínűbb magyarázatot, az nem képes megfogalmazni az iménti kritikát. Bár a háttérismeretek fontossága az iménti példák közül csak a harmadikban szembetűnő, a premisszák relevanciájának és elégséges voltának megítéléséhez is szükség van háttérismeretekre. Hasonlítsuk össze az alábbi két következtetést. A német gazdaság erőteljes növekedésnek indult. Ezért valószínű, hogy a magyar gazdaság is gyorsabban fog növekedni. Az új-zélandi gazdaság erőteljes növekedésnek indult. Ezért valószínű, hogy a magyar gazdaság is gyorsabban fog növekedni. Ugyanolyan erős a két érv? Nem. Ezt a megkülönböztetést azonban csak akkor tudjuk megtenni, ha tudjuk, hogy a német gazdaság alakulása komolyan kihat a magyar gazdaságra, az új-zélandi viszont nem. Ennek fényében (d) premisszája releváns, (e)-é viszont nem az. A premisszák relevanciájának megítélése háttérismereteinktől függ. És most lássunk egy példát arra, hogy a premisszák elégséges voltának megítélése is háttérismereteinktől függ. Az új gyógyszer két betegnek használt, kettő esetében azonban hatástalan volt. Nem érdemes tovább kísérletezni vele. Kétszer jó kaját kaptam a Bélpoklosban, kétszer azonban pocsékat. Nem érdemes oda járni. (g) erős érv, (f) nem az. Tudjuk ugyanis, hogy az, hogy jó-e a koszt, csak azon múlik, hogy hogyan főznek. A gyógyszerek hatása azonban erősen függ a beteg állapotától, életmódjától, és a gyógyszer adagolásától. Ezért (g)-nél elégséges bizonyítékaink vannak arra vonatkozóan, hogy a konyhával van a hiba, míg (f) esetében nem tudhatjuk, hogy magával a gyógyszerrel van e probléma, vagy valami mással. A háttérismeret szerepe fontos különbség a deduktív és az induktív érvek között. Egy deduktív következtetés helyességének megállapításához elegendő rendelkezni a megfelelő logikai ismeretekkel. Még ha két vitatkozó fél egészen másként gondolkodik is egy kérdésről, abban meg kell tudniuk egyezni egymással, hogy egy deduktív érv helyes-e. Ezért, ha sikerül egyetértésre jutniuk a premisszák igazságát illetően, abban is egyet kell majd érteniük, hogy a premisszák megalapozzák-e a konklúziót. Az induktív következtetések esetében nem mindig ez a helyzet. Előfordulhat olyan eset, hogy a vitatkozó felek kölcsönösen elfogadják a premisszákat, de a konklúzió valószínűségét mégis másként ítélik meg, mivel az érv értékelése során nem ugyanazokra a háttérismeretekre támaszkodnak . (Ilyenkor, a nézetkülönbség feloldása érdekében, világossá kell tenniük, hogy milyen eltérő feltevések állnak az eltérő értékelések hátterében, s e feltevések megvitatásával kell folytatniuk a vitát.)