"Sophie választ. Sophie-t két gyerekével Auschwitzba deportálják. Az érkezőket egy SS-egyenruhás orvos osztja kétfelé: bal oldalra állítja azokat, akiknek az útja egyenest a gázkamrába vezet, jobb oldalra azokat, akiket munkára foghatónak ítél. A gyerekek kivétel nélkül a bal oldali csoportba kerülnek. Amikor sorra kerül, Sophie kapkodva azt mondja: 'Nem vagyunk zsidók. Buzgó katolikus vagyok.' 'Akkor választhatsz. Ha megmondod, melyik gyerek menjen a többivel, a másikat megtarthatod.' Az ajánlat elviselhetetlen; 'Ne kívánja, hogy én válasszak', feleli Sophie. 'Rendben, megy mindkettő a többivel.' Erre Sophie hirtelen mozdulattal ellöki magától a kislányát, és felkiált: 'Őt vigye'."

"Sophie választ - 2. A lágerbe érkezőket rabok fogadják a peronon. Az egyik odasúgja Sophie-nak: 'A kapuban két SS-orvos áll. A bal oldali elveszi az ékszereidet, de veled hagyja a gyerekeket. A jobb oldalinak nem kellenek az ékszerek, de választás elé állít. Vagy mindkét gyereket gázkamrába küldi, vagy megmondod, hogy melyik gyerek haljon meg, és akkor a másikat veled hagyja.' Sophie jobb felé indul, és ezután kezdődik el az eredeti verzióban leírt történet."

"Sophie választ - 3. A regény szerint Sophie később a lágerparancsnok szeretője lesz, hogy a fián segíthessen. A történet úgyis kezdődhetett volna, hogy a kapuban álló SS-orvos azt mondja neki: 'Megtarthatod az egyik gyerekedet, ha lefekszel velem.' Ez az ajánlat is morális konfliktusba sodorná az asszonyt, noha nincs olyan kötelessége, hogyne adja oda a testét ennek az idegen és ellenséges férfinak. A beleegyezés mégis aláásná erkölcsi önbecsülését, hiszen önérzetes, büszke személyként - aki még a rabság és kiszolgáltatottság e szélsőséges helyzetében is lenni kíván - soha nem menne e szörnyeteg ágyának a közelébe."

"Sophie választ - 4. A peronon várakozó rab ezt suttogja: 'ha balra mész, elveszik tőled a fiadat. Ha jobbra indulsz, a lányodat veszik el. És még valami. A balra tartók egy olyan altáborba kerülnek, ahol a felnőtteket halálra dolgoztatják. A jobb oldali táborban egy kicsit elviselhetőbbek a munkafeltételek.'"

"Sophie választ - 5. Sophie nem beszél németül; nem tudja megszólítani az SS-orvost. A férfi int a fejével, az őrök mindkét gyereket kitépik az anya kezéből. A gyerekeket bal felé hurcolják, Sophie-t jobb felé lökdösik."

"Sophie választ - 6. A gyerekek nem értenek németül. Az SS-orvos ajánlatára Sophie nyugodt hangon azt feleli: 'A lányomat vigyék.' Az őrök már nyúlnak Eva után, de az orvos váratlanul legyint: 'Hagyjátok. Tartsa meg mind a kettőt.'"

"Sophie választ - 7. Minden ugyanúgy történik, mint az eredeti változatban. De aznap a gázkamrák nem működnek. Eva bekerül a táborba, és túléli a fogságot. Amikor Sophie viszontlátja, a kislány lelki roncs. Úgy érzi, sehová nem tartozik, senkinek sem kell, még az anyja is megtagadta."

"Sophie választ - 8. Sophie elutasítja az SS-orvos ajánlatát, lányát mégis elszakítják tőle, a fiát viszont vele hagyják. Eva túléli a lágert, csakhogy tévesen - azt hiszi, hogy az anyja küldte el magától az auschwitzi rámpán, és ez maradandó, súlyos traumát okoz neki."

"Sophie választ - 9. 'Nem vagyunk zsidók. Buzgó katolikus vagyok', mondja kapkodva Sophie, amikor két gyerekével az SS-orvos elé ér. 'Rendben van', feleli ez. 'Életben hagyom a fiadat, ha a lányodat eltaszítod magadtól.'"

"Sophie választ - 10. 'Nem vagyunk zsidók. Buzgó katolikus vagyok', mondja kapkodva Sophie. 'Rendben van', így az orvos. 'A fiút hagyjátok vele.' Az őrök megragadják Evát, és hiába csimpaszkodik az anyjába a kislány, hiába szorítja minden erejével magához a gyermekét Sopnie, kitépik a kezéből, és a halálba indulók csoportjához vonszolják."

"Sophie választ - 11. Minden ugyanúgy van, mint az eredeti változatban, kivéve, hogy az egyik gyerek járóképtelen betegként érkezik a lágerbe. A beteg gyereknek semmi esélye a túlélésre; az egészséges talán megmarad. Ha az anya kénytelen választani, a beteggyereket kell elküldenie."