# 8.2. Rossz kérdések Információszerzésre csak azok a kérdések alkalmasak, amelyek világosak és egyértelműek. Az ilyen kérdések pontosan megszabják, hogy az adott kontextusban milyen fajta információk jönnek szóba válaszként. "Milyen idős a testvére?" Tegyük fel, hogy az illetőnek több testvére van. Ha a kérdés feltevése előtt az egyik testvérről volt szó, a kérdés nyilván ennek a testvérnek az életkorára vonatkozik. De ha a kontextusból nem derül ki, melyik testvérről van szó, a kérdés nem egyértelmű. Az információszerzésre alkalmatlan kérdéseknek van két olyan fajtája, amelyről külön szólnunk kell. A túl általános kérdés Egy kérdés akkor túl általános, ha a válaszba belefoglalható információk köre nagyon tág, és a válaszoló ezek közül teljesen szabadon válogathat. "Mi a véleménye a kampány során tapasztalható visszás jelenségekről?" Először is nem egyértelmű, hogy miféle visszás jelenségekről van szó. (a) A választók megtévesztéséről? (b) A törvények megsértéséről? (c) A többi párttal szembeni etikátlan viselkedésről? S e három kategórián belül is számos különböző dologról lehet beszélni. Másodszor az sem egyértelmű, hogy ezekkel kapcsolatban miféle véleményre kíváncsi a kérdező. Hogy az adott jelenség mennyire jellemző? Hogy mennyire elítélendő? Hogy kit terhel a felelősség? Hogy mi a magyarázata? Hogy miként lehetne a jövőben elkerülni? Ha ezt a kérdést egy riporter teszi fel egy politikusnak a választási kampány során, a politikus ezt lehetőségnek fogja tekinteni az ellenfelek bírálatára, és saját érdemeinek kidomborítására. Olyasmiről fog beszélni, amivel az ellenfél vádolható, ő pedig nem. Nem győzi majd hangsúlyozni az adott viselkedés elfogadhatatlanságát, s hosszasan bizonygatja majd, hogy ő ugyan nem, sőt. Azért teheti meg ezt, mert a kérdés nem szabja meg, hogy miféle információk fogadhatók el válaszként. Az, hogy egy kérdés túl általános-e, döntő mértékben függ a kontextustól. Ha a beszélgetésnek nem az a célja, hogy valamilyen pontosan körülhatárolható kérdésben segítse a tájékozódást, még a nagyon általános kérdések is elfogadhatók. "Professzor úr, mennyire állatias az ember?" - kérdezi a riporter a biológustól egy ismeretterjesztő műsorban. A kérdés kapcsán megemlíthető az ember és az állatok közötti bármilyen hasonlóság vagy különbség. E kérdés mégis elfogadható. A biológus rengeteget tud, amiről a nagyközönség szívesen hallana. A riporter egyszerűen rábízza, hogy miről beszéljen. Ha a biológus elmond valamit, ami érdekes, és ami újdonság a hallgatók számára, akkor műsor teljesíti célját. Hogyan válaszoljunk a túl általános kérdésre? A komplex kérdés A komplex kérdés túl sokat kérdez egyszerre. Egyetért-e Ön azzal, hogy javítsuk a hazai vállalkozások versenyképességét, hogy csökkentsük adóterheiket, hogy államilag támogatott hitelekhez juttassuk őket, és hogy a közbeszerzési pályázatok kiírásakor tekintettel legyünk szempontjaikra? Az ilyen kérdésekkel három alapvető probléma van. Az első az, hogy az egyenes válasz nem értelmezhető. A kérdésre adott igen válasz elvben azt jelenti, hogy a válaszoló mind a négy javaslattal egyetért. De ha valaki igennel felel, nem lehetünk biztosak abban, hogy csakugyan így gondolja-e. Lehet, hogy valamelyik kérdés fölött átsiklott. Vagy egy-két kérdést fontosabbnak tart a többinél, s ezért mond igent, míg a többi kérdést még nem gondolta végig. A nem válasz esetén még rosszabb a helyzet. Ekkor csak annyit tudunk meg, hogy a válaszoló valamelyik javaslattal nem ért egyet, de hogy melyikkel, az nem derül ki. Míg az igen válasz esetén bizonytalan, hogy csakugyan azt gondolja-e, amit mond, a nem esetén az sem világos, hogy pontosan mit mond. A második probléma az, hogy az ilyen kérdések olykor azt sugallják, hogy valójában egyetlen kérdésről van szó. Jelen esetben: hogy a hazai vállalkozások versenyképességének támogatása egyet jelent a következő három tagmondatban szereplő intézkedések foganatosításával. Mármost a hazai vállalkozások versenyképességének javítását mindnyájan támogatjuk. Ha azt sugallják nekünk, hogy a versenyképesség javítása csak az alábbi hármas intézkedéscsomaggal érhető el, megeshet, hogy ezt az intézkedéscsomagot is támogatjuk. Ilyen módon a kérdező alattomosan rávehet bennünket olyan álláspontok támogatására, amelyeket nem gondoltunk át, s amelyeket talán nem is igazán értünk. Mégpedig anélkül, hogy ezeket érvekkel támasztotta volna alá. Ha ez történik, áldozatul esünk árukapcsolás trükkjének. Az ilyen hátsó szándékú komplex kérdés nem egyszerűen rossz, hanem veszélyes. Erről később részletesebben szólunk. A harmadik probléma az, hogy az ilyen kérdések lehetővé teszik a válaszoló számára, hogy kibújjon a válaszadás alól. Mivel az egyszerű igen-nem válasz nehezen értelmezhető, a válaszoló joggal igényelhet felmentést az egyenes válasz alól. Ezzel pedig könnyen vissza lehet élni. A válaszoló megteheti azt, hogy csak az egyik kérdésre válaszol. Ezáltal a komplex kérdés lehetőséget ad a mellébeszélésre. Hogyan válaszoljunk a komplex kérdésre?