# Garai Zsolt Tőzsér János „Wittgenstein és az univerzálé-probléma” (Tőzsér 2001
) című esszéjének elemzése

A) Az esszé elolvasásakor dolgozzuk ki annak egy általánosabb és egy részletesebb szintű vázlatát:

Alfejezet szintű vázlat:

Az alcímek nem szerepelnek az esszében, az alábbiak egy lehetséges, az esszéírás szempontjából tanulságos azonosításuk:

1 [PROBLÉMA ÉS FŐTÉTEL]

2 [TÖRTÉNETI TEKINTÉLY (WITTGENSTEIN)]

3 [AZ ÉRTELMEZÉS PROBLÉMAMENTESÍTÉSE]

4 [ELLENVETÉSEK ÉS ELHÁRÍTÁSUK]

5 [TANULSÁG PONTOSÍTVA]

Bekezdés szintű vázlat:

Címezzük fel az esszé bekezdéseit úgy, hogy egyúttal a későbbiekre értelmezhetővé tegyük a Hogyan IV. fogalmaiban a szerző esszéírási stratégiáját ("PRO / KONTRA"; "ERŐSEBB / GYENGÉBB / RELEVÁNS MÉG"; "VÁZLATKÉSZÍTÉS").

Ilyen felcímzési javaslat az alábbi:

1 PROBLÉMA ÉS FŐTÉTEL

1.1 Probléma megnevezés : a) kontextus probléma [PROB1] b) a problematikus tétel [PROB2] megfogalmazása c) a problematikus tétel bővített megfogalmazása

REKONSTRUKCIÓ

1.2 Példa a kontextus problémára

1.3 Kontextus probléma megoldási lehetőség 1. (realizmus)

1.4 Kontextus probléma megoldási lehetőség 2. (hasonlóság)

1.5 Kontextus probléma megoldási lehetőség 3. (konceptualizmus)

1.6 Kontextus probléma megoldási lehetőségeinek kapcsolata.

1.7 Részösszefoglalás 1. A problematikus tétel megismétlése.

ARGUMENTÁCIÓ

1.8 Kontextus probléma megoldási lehetőség 1 kellemetlen implikációi

1.9 Kontextus probléma megoldási lehetőség 2 kellemetlen implikációi

1.10 Kontextus probléma megoldási lehetőség 3 kellemetlen implikációi

1.11 Részösszefoglalás 2. A közös probléma beazonosítása. (a végtelen regresszus veszélye)

A FŐTÉTEL KÖZELI KONTEXTUSA

1.12 A közös probléma elkerülési lehetősége 1.

1.13 A közös probléma elkerülési lehetősége 1 szembeni ellenvetés.

1.14 Dilemma megfogalmazás [PROB3]. A dilemmából való menekülés 1 lehetősége (nehezebbik, indirekt)

1.15 A dilemmából való menekülés 2 lehetősége (könnyebbik, banális)

1.16 Válasz a problematikus tételre : a főtétel felállítása [PROB4]: 1.15 támogatása történeti tekintély segítségével.

2 TÖRTÉNETI TEKINTÉLY (WITTGENSTEIN)

2.1 Történeti tekintély, megszorítás és szerep.

2.2 Történeti tekintély a kontextus probléma megoldási lehetőség 1. ellenében.

2.3 Történeti tekintély a kontextus probléma megoldási lehetőség 2. ellenében.

2.4 Történeti tekintély a kontextus probléma megoldási lehetőség 3. ellenében.

2.5 Összefoglalás : a főtétel kibontása a történeti tekintély fogalmaiban.

3 AZ ÉRTELMEZÉS PROBLÉMAMENTESÍTÉSE

3.1 Problematikus implikált fogalom a történeti tekintély elméletében. és párhuzamba állítás a 2 .1 megszorításával.

3.2 Idézet és értelmezői argumentáció

3.3 Kitérő 1 Hasonlítani = bizonyos tekintetben hasonlítani

3.4 Megvilágító kitérő 2 a félrevezető kérdés azonosítása a ″ a többet tudás értelmezése.

3.5 Megvilágító kitérő 3 Explicikáció fogalmainak megkülönböztetésével.

3.6 Visszatérés a kitérőből : Az elégséges feltételbeli többlet értelmezése.

3.7 Összefoglalás : a többféle osztályozhatóság hasonlósági alapjai.

3.8 Összefoglalás : a történeti tekintély fogalmiságában felmerült probléma tanulsága a problematikus kontextusban.

3.9 Összefoglalás : a 2.1 megszorításának problémamentesítése.

4 ELLENVETÉSEK ÉS ELHÁRÍTÁSUK

4.1 Három ellenvetés a történeti tekintéllyel és a főtétellel szemben.

4.2 Ellenvetés 1 : Az ellenvetés megfogalmazása. (definiálhatóság)

4.3 Ellenvetés 1 : Az ellenvetésre adható válasz 1. (kisebb elvárások a definíciótól)

4.4 Ellenvetés 1 : Az ellenvetésre adható válasz 1 elégtelensége.

4.5 Ellenvetés 1 : Az ellenvetésre adható válasz 2. (nemdefiniálhatóság)

4.6 Ellenvetés 1 : Két példa az ellenvetésre adható válasz 2 támogatására (definíció időbeli függése)

4.7 Ellenvetés 1 : A példák egy problematikus előfeltevései

4.8 Ellenvetés 1 : A problematikus előfelvetevésekkel szembe helyezett intuíciók

4.9 Ellenvetés 1 : Intuíció melletti érv 1

4.10 Ellenvetés 1 : Intuíció melletti érv 2

4.11 Ellenvetés 2 : Az ellenvetés megfogalmazása (Hatókör-probléma)

4.12 Ellenvetés 2 : Kontextus probléma megoldási lehetőség 1.-nek (realizmus) kedvező ellenvetés

4.13 Ellenvetés 2 : Az ellenvetés megválaszolása. (azonosítási szempont időbelisége)

4.14 Ellenvetés 2 : A történeti tekintély egy további releváns megfogalmazása az ellenvetés elutasításához (tudományokkal szembeni szkepszis)

4.15 Ellenvetés 3 : Az ellenvetés megfogalmazása (ellenpéldák)

4.16 Ellenvetés 3 : Az ellenvetés megválaszolása

4.17 Ellenvetés 3 : Az ellenvetés megválaszolásának értelmezése a történeti tekintély fogalmaiban

4.18 Ellenvetés 3 : összefoglalás : a történeti tekintélynek a főtételt támogató értelmezése.

5 TANULSÁG PONTOSÍTVA

5.1 Összegzés : a főtétel és argumentációjának felelevenítése

5.2 Megszorítások a főtételen

5.3 A főtétel tagadhatatlan tanulsága

Feloldások:

PROB1: az univerzálé vita problémája

PROB2: az univerzálé vita klasszikus megoldásai inkonzisztenciájának problémája

PROB3: az univerzálé-vita nem-klasszikus megoldásai közötti választás dilemmája

PROB4: a főtétel támogathatóságának problémája

B) Elemezzük az esszét a megírás feladatainak teljesítése szempontjából a Hogyan IV. fejezet gyakorlati útmutatása fényében:

(A fenti vázlat bekezdéseit szögletes zárójelek között hivatkozzuk)

1. Gondolataink leírása és rendezése

1.1 A téma meghatározása.

- Szerzőnk nagy valószínűséggel az univerzálé vitában keres egy lelkiismeretes álláspontot, amely mellett hosszútávon el lehet köteleződni. A téma tehát egy hagyományos filozófiai vita az univerzálék természetéről.

- Úgy tűnik, hogy szerzőnknek már kezdetektől fogva intuíciója, hogy Wittgenstein játék fogalma és a használatok családi hasonlóságáról alkotott elképzelése kikerülhetetlen és minden valószínűség szerint egy igaz elmélet.

- Logikus lépés tehát, hogy az univerzálé vita témáját a wittgensteini elképzelések érvényben hagyásával oldja meg

- Történeti tekintélye (Wittgenstein) azonban nem foglalt állást explicite az univerzálék természetét illetően, sőt az is kérdés, hogy mennyire tartotta azt jó, konzisztensen megfogalmazható filozófiai kérdésnek

- Bárhogy is legyen, filozófusként nem kerülhető meg, hogy megmagyarázzuk, mit gondolunk az univerzálékról és miért, ezért a legjobb, ha Wittgensteint asztalunkhoz ültetjük és alaposan kikérdezzük, hogy pontosan milyen értelemben kell vennünk az általa mondottak implikációit az univerzálé vitára nézve.

Nota bene : A filozófiatörténet egy ilyen megközelítése (a filológiai, hermeneutikai, dekonstruktív irányok mellett) egy lehetséges legitim irány. Ár (retrospekció) / Előny (élő dialógus halott szerzőkkel) viszonyai nem rosszabbak a többi irányénál. Legalábbis nincs konkluzív érv amellett, hogy illegitim lenne. Tehát vállalható.

- Filozófiát tanulmányozók számára szeretne szerzőnk a közérthetőség maximumára törekedve érvelni egy filozófiai tétel mellett (azaz bizonyos más filozófiai tételek ellenében). (vö. Kinek? És Mit? részeket!)

1.2 Az írást megelőző fogalmi munka

- Kulcskifejezések, kulcskérdések:

- klasszikus álláspontok univerzálé-vitában (3 darab);

- elbukásuk okai;

- közös problémájuk elvonatkoztatható-e;

- nem-klasszikus megoldások (indirekt versus banálisabb);

- történeti tekintély a klasszikus megoldásokról

- értelmezésprobléma a történeti tekintély álláspontjában

- párhuzamba hozhatóak-e az értelmezés dilemmájának opciói az univerzálé vita (klasszikus vagy nem-klasszikus) elméletei melletti elköteleződésekkel?

- hogyan mentesülhetünk az értelmezési dilemma kellemetlenségétől?

- legyen majd bármi is a főtételünk, milyen ellenvetések tehetőek ellene pusztán a fogalmi elemzés szempontjából?

- meg tudjuk-e válaszolni ezeket?

- össze tudjuk-e kapcsolni a fogalmi elemzés szempontjából megfogalmazott ellenvetéseket a történeti tekintély nézőpontjából?

- használhatóak-e a történeti tekintély ellenvetésekkel szembeni érvei (melyiknél igen, melyiknél nem?)

- vannak-e teljesen önálló, eddig be nem kapcsolt, de releváns intuícióink a kialakítandó főtétel mellett illetve ellene

1.3 Állítás-megfogalmazás

- Gondos, óvatos gondolkodóként nem előítéleteinket akarjuk érvényesíteni az állításban (főtétel + altételei), hanem megtalálni tematikus intuícióink elfogadható, állításra érdemes, tételszerű megfogalmazását az írást megelőző, ötletelő fogalmi munka pro-kontra megfontolásai felbecslésének megfelelően.

- Ez szerzőnknél a következő: [1.16-ban] : „Tézisem pedig az, hogy Wittgenstein „családi hasonlóság” fogalma segítségével plauzibilissé tehető az univerzálé vita banálisan hangzó megoldási javaslata.”

1.4 Vázlatépítés alcímezéssel

- Az esszében, ahogy az publikálásra került, nincsenek fejezetcímek. Arra, hogy a szerző vázlataiban mégis voltak ilyenek, abból következtethetünk, hogy a fejezetek [1-5.] kezdőbekezdései és záróbekezdései szisztematikusan egyazon altéma tárgyalása és altétel vizsgálatát jelzik. Ilyesmi elérésére vázlatszerkesztési tudatosság nélkül megírt esszé esetében minimális az esély.

- A fenti esszévázlatból világosan látható, hogy az ötletelő, előkészítő szakaszban felmerülő megfontolások mindegyike pro/kontra bemutatásban és releváns környező intuíciók tekintetében egyenként, fejezetenkénti pl. [2.], bekezdéscsoportonkénti pl. [4.2-4.10] , vagy bekezdésenkénti pl. [1.11] tárgyalásban részesül a főtétel argumentációjában nyomott súlyának megfelelően.

1.5 Lebegtetett rögzítésű revíziók

- A vázlat alcímei, tételmondatai és érvmegszövegezései közötti kölcsön fogalmi egyeztetések, szorosra húzások a vázlatépítésben, írás előtti gondolkodásban kellett, hogy megtörténjenek. Ennek köszönhetően a szerző eléri, hogy az olvasó mindig tudja hol jár az esszében, mi a tétje az épp olvasott szakasznak az összmondanivaló előrevitele szempontjából. Az esszé szinte bármelyik pontján vizsgálhatjuk ezt a következő módszerrel: vessük össze az aktuális szakasz fejezetcímét (ld. Alfejezet szintű vázlat) a bekezdéscsoport felcímzésével (ld. Bekezdés szintű vázlat) és a bekezdésekbeli érvelnevezésekkel.

2. Kisebb rendezett fogalmi vázak alcímezett bekezdésekké történő átírása

2.1 A programadó bevezető bekezdés megírása

- Vizsgált esszénkben a főtétel érthetővé tétele megkövetelni látszik egy egész alfejezetnyi [1.] felvezetést. Ennek következménye, hogy a kardinális állítást [1.16] nem volt érdemes már az esszé legelső bekezdésében már megszövegezni. Ha odakerült volna, az bizonyosan csökkentette volna a [PROB1-PROB2-PROB3] tételfelvezető láncolatának világosságát.

2.2 Alcímzett tartalmi egységek (érvelések) megírása

- Ezeket az ötletelés, íráselőkészítő fogalmi elemzés és történeti tekintély releváns értelmezéseit címző 1.2-ben található lista vezeti. A pro-kontra érvek és a releváns intuíciók úgy szerkesztődnek bekezdésekké illetve alfejezetekké, hogy a főtétel az egyes alfejezetek végére mindig támogatható marad. Az áttekinthetőség egy kiemelkedő fokát mutatja az esszé abban a tekintetben, hogy a bekezdések tematikus azonosítását dőltbetűs kulcskifejezésekkel teszi könnyűvé (passim).

2.3 Szerkezeti revíziók

- Mintaesszénk az érveléseinek logikus egybeágyazódását minden bizonnyal többszöri szerkezeti átalakításoknak is köszönheti. Ezeket valószínűleg a redundancia, a felesleges ismétlés és újramondás elkerülésének igénye és az érvek tartalmi tétjeinek harmonizálása vezette. Próbaképpen kíséreljük meg az egyes alfejezeteket vagy egy témát alkotó bekezdéssorokat gondolatban felcserélni: ritkán, vagy tán sosem, látjuk több hasznát, mint kárát egy ilyen felcserélésnek.

2.4 Koherenssé tétel

Sosem érezzük az esszé olvasásakor, hogy a szerző egy gondolatról úgy lépne át valamely másikra, hogy a természetes és logikus átvezetést ne biztosítaná, és azt éreznénk nem tudjuk hova léptünk vagy kétséges lenne miért pont épp evvel a gondolattal folytatjuk. Keressünk az átmeneteket akadálytalanná tévő kifejezéseket, stratégiákat az esszében!

2.5 Összefoglaló, konkluzív bekezdések megírása

Az összefoglaló, konkludáló alfejezet [5.] ugyanazt mondja el, mint a bevezetés avval a különbséggel, hogy beépíti a tárgyaló-argumentatív szakaszok legfontosabb, legkritikusabb tanulságait. Árnyalja, pontosan lehatárolja a tételmondatot, bizonyos olvasataitól elzárkózik.