# 1.3.3.2. A nyitó szakasz szabályai A nyitó szakasz során közös elfogadást nyernek a szerepek, és felszínre kerülnek azok az elkötelezettségek , amelyek eldöntik, van-e lehetőség feloldani a véleménykülönbséget. Ahhoz, hogy (racionális) vita jöhessen létre, szükség van valamekkora véleménykülönbségre, de olyan jelentős "hátországra" is, amelyben a felek megegyeznek. Zozó szentül hiszi, hogy egy vitában csakis neki lehet igaza, és a helyes álláspontokat egy hatalmas spagettiszörny álmában kinyilatkoztatja számára. Ezeket azonban nem mondja el, hanem csak más álláspontokat hajlandó kritizálni. Ha ez így van, akkor Zozóval az esetek nagy részében nem érdemes vitába bocsátkozni, hacsak nem az a célunk, hogy alacsony vérnyomásunkat orvosoljuk, mert a véleménykülönbségek egy ilyen vitapartnerrel aligha lesznek feloldhatók. A nyitó szakaszhoz tartozik minden olyan beszédaktus, amellyel például annak módjáról nyilatkoznak a felek, hogy mit fogadnak el érvként ill. bizonyításként. Szintén alapvető, hogy a vitában részt vevők szerepei eldőljenek: ha például egyik fél sem hajlandó saját álláspontját védeni, csak a másikét hajlandó kritizálni, úgy a véleménykülönbség nem oldható fel. Az elkötelezettségeket felül lehet - sőt, a racionális vita lényegéből adódik, hogy esetenként felül is kell - vizsgálni. Azokat az állításokat, amelyekről a vita során kiderül, hogy tévesek vagy tarthatatlanok, fel kell adni, törölni kell az elkötelezettségek közül. Máskor az elhangzottak hatására finomítani kell az elfoglalt pozíciókon. Ezeket a változtatásokat nyilvánosságra kell hozni. Sokszor egy közösen elfogadottnak hitt állítás mást-mást jelent a két fél számára, és kikerül a közösen elfogadott állítások közül, ami esetleg új vitát eredményez. Ez nem probléma. Amikor azonban valaki leplezetten, észrevétlenül változtatja meg az elkötelezettségeit, vagy azok közül néhányat, akkor az elkötelezettség(ek) illegitim megváltoztatásáról [specker] beszélünk. Ez érvelési hiba, és jogosan vált ki kritikát. Különösen fontos az elkötelezettségek illegitim megváltoztatásának esetei közül az, amikor az egyik fél a vita tárgyában elfoglalt álláspontját változtatja. Más álláspont mellett kezd el érvelni, mint amit korábban védett. Ez az álláspont illegitim megváltoztatásának hibája [specker]. Az új álláspont explicite nem hangzik el, ezért legtöbbször az ilyen váltás észrevétlen marad, és csak az érvelés új irányából, az új ki nem mondott konklúzióból lehet rá következtetni. A vezetői értekezlet után X kolléga a társához: - Semmi értelme ezeknek az értekezleteknek, csak a munkától veszik el az időt! Utána pedig azt kérik rajtam számon, amit éppen az értekezletek miatt nem tudtam megcsinálni. - Nézd, ha nem beszélnénk, akkor nem tudnák szervezni és összehangolni a munkánkat, és így az a munka is értelmetlen lenne, amit az értekezlet helyett végeznél. - De nem kellene alacsonyabb szintre tartozó felesleges részletkérdésekkel ennyi időt vesztegetni... . Világos, hogy Y kolléga válaszára X kolléga megváltoztatta az álláspontját. Már nem amellett érvel, hogy feleslegesek az értekezletek, hanem amellett, hogy hatékonyabban és rövidebben kellene intézni őket. Ez azonban nem hangzik el, és a kolléga úgy tesz, mintha már az elején is ezt akarta volna mondani. Az új álláspont implicit marad, csak az érvekből lehet kikövetkeztetni. A vita során folyamatosan nyomon kell követni, hogy mi mellett érvel a partner. Ha bizonytalanság vagy az álláspont illegitim megváltoztatásának gyanúja merül fel, akkor fogalmazzuk meg a partner álláspontját, mondjuk ki, és kérdezzünk rá, hogy helyesen rekonstruáljuk-e! Az álláspont észrevétlen megváltoztatása - még inkább a gyakori váltogatása - ugyanis képes meggátolni egy probléma elemzését, a vita céljának elérését: azt, hogy kiderüljön, mi a helyes álláspont egy kérdésben. Nagyon fontos, hogy az álláspontokat és az elkötelezettségeket világosan és pontosan meghatározzuk, és ha szükséges, akkor a vita során újra és újra tisztázzuk, mert ha nem világos, hogy milyen álláspontok ütköznek, és azok milyen elkötelezettségekkel járnak együtt, akkor értelmetlenné válik a vita, mert így nem derülhet ki, hogy az álláspontok közül melyik a jobb.