- latin kifejezés (19. old. 1. bek.),
- válasz egy filozófiai gondra (19. old. 2. bek.),
- a fenomenológiai destrukció feladata a filozófiát az elidegenedésből önmagához visszavezetni, 19. old. 3. bek.),
- a filozófia kezdetéhez van köze (19. old. 3. bek.),
- a filozófia kezdete a múlttal való számvetés ellentétben a karteziánus kételkedéssel (20 old. 1. bek.),
- a leépítés-lebontás közvetlenül az építkezést, a konstrukciót szolgálja (20 old. 1. bek., 21. old. 4. jegyz.),
- a hagyomány talajáról fordul szembe a hagyománnyal a jelen és a jövő számára (20. old. 3. bek., 22. old. 10. jegyz.),
- filozófiai stratégia (20. old. 3. bek.),
- feladata következetesebben számot vetni a filozófiai gondolkodás történeti meghatározottságával, mint a historizmus (21. old. 0. bek.),
- a történelem, a történelemtől átvett fogalmiság kritikája (21. old. 4. jegyz.),
- az eredeti tapasztalatok fenomenológiai megnyitása (21. old. 4. jegyz.),
- a hagyomány kritikai leépítése (21. old. 4. jegyz.),
- a filozófiai hagyomány fenomenológiai-hermeneutikai fellazítása az eredeti emberi tapasztalatokra való visszavezetés révén (21. old. 4. jegyz.),
- az önálló elsajátítást, az eredeti tapasztalást szolgálja (21. old. 4. jegyz.),
- a megmerevedett, a kiüresedett tradíció megelevenítésére vállalkozik, a kiüresedett tradícióval fordul szembe (21. old. 4. jegyz.),
- a fogalmi interpretációhoz hozzátartozik a destrukció (21. old. 4. jegyz.),
- nem a tradíció tagadása, semmibe vétele, hanem pozitív elsajátítása (21. old. 4. jegyz.),
- az önálló filozófiai vizsgálódás megvalósulása, teljesedése (21. old. 4. jegyz.),
- a hagyomány leépítő elsajátítása hermeneutikai feladat (21. old. 1. bek.),
- a hermeneutika csak a destrukció útján végezheti el a feladatát (21. old. 1. bek.),
- a hermeneutika destruktív vállaklozása nem a filozófiatörténetnek, hanem a filozófiának szolgál (21. old. 2. bek.),
- nem tisztelgés, nem főhajtás, hanem a dolgokhoz való hozzáférés (21. old. 2. bek.),
- gondolati beállítódás (22. old. 1. bek.),
- a beállítódás Heidegger egész gondolati útján jelen van előbb mint az ontológiatörténet destrukciója, majd ez átfordul a metafizika meghaladásának törekvésébe (22. old. 1. bek.),
- egyesíti a historizmus és a filozófiai kritika (avagy érvényességfilozófia) szempontjait (22. old. 2. bek.),
- a történelem áramába ágyazott individuumok a véges jelen horizontja felől képesek lehetnek rá, hogy a filozófia dolgaihoz a hagyományon keresztül elsajátító-destruktív módon visszanyúljanak (25. old. 1. bek.),
- a destrukció az abszolút-relatív metafizika fogalompár alapjait érinti (26. old. 1. bek.),
- a kezdet nagyságát újra és újra fölérni akaró, a legtávolabbi jövőtől a legkorábbi múltba visszanyúló ismétlő visszanyerés heideggeri destruktív hermeneutikája (29. old. 3. bek.),
- a destruktív-hermeneutikai elemzés a mindenkori jelen felől történik (30. old. 1. bek.),
- a destrukció később eltűnik Heidegger szótárából, marad a koncentrálás magukra a dolgokra (30. old. 3. bek.).