# 2.3. Az állítások és az érvelések rekonstrukciójának technikája, elvei # 2.3.1. Az állítások és az érvelés rekonstrukciója Az állítások rekonstrukciója Az eddigiek fényében világos, hogy az érvelő szöveg vagy megnyilatkozás nem minden esetben adja meg világos, kimondott állítás formájában a konklúziót, hanem azt nekünk kell megfogalmaznunk. Általánosan azt mondhatjuk, hogy a premissza-konklúzió szerkezet feltárásához a szöveget rendszerint kissé át kell fogalmazni. Az átfogalmazás célja, hogy világossá tegye az érvelés állításainak logikai szempontból fontos tartalmát. Ezt a tevékenységet általánosan a premisszák és konklúzió esetében egyaránt az állítások rekonstrukciójának nevezzük. Az általunk vizsgált példa esetében a két szóba jöhető konklúziójelölt rekonstruált formában a következőképpen fest: K1: Szélkötő Kalamona vállalkozót, a Vidám Arcosok Klubja Párt volt Zala megyei elnökét, a Bel- és Talajvízszolgáltató Vízműipari Rt. tulajdonos-vezérigazgatóját, különösen nagy vagyoni hátrányt okozó, százmilliós nagyságrendre rúgó bűncselekményben való részvétel gyanújával letartóztatták. K2: Szélkötő Kalamona vállalkozó, a Vidám Arcosok Klubja Párt volt Zala megyei elnöke, a Bel- és Talajvízszolgáltató Vízműipari Rt. tulajdonos-vezérigazgatója letartóztatásának hátterében politikai leszámolás áll. Látnunk kell, hogy mind a premisszák, de különösen a konklúzió rekonstrukciója komoly munka, amelyet nem spórolhatunk meg. A konklúzió fogja ugyanis megszabni, hogy melyek lesznek az érvelés szempontjából lényegtelen, irreleváns, töltelék információk, és melyek azok, amelyekkel kapcsolatban egyáltalán felvethető a kérdés, hogy képesek-e alátámasztani a bizonyítandó állítást. K1 és K2 rekonstrukciójakor a szövegfejben és az alcímben szereplő információk egy részét szétválogattuk és csoportosítottuk, méghozzá aszerint, hogy a politikai leszámolás vagy a szász milliós tétre menő büntetőügy közötti választást kínálja fel számunkra az írásmű bevezetése. Ennek megfelelően került az egyik konklúziójelöltbe a politikai leszámolással kapcsolatos mondatrész és még további adatok, míg a másikba a százmilliós tétre menő büntetőüggyel kapcsolatos mondatrész és további adatok. Eljárásunk korrekt: ha K1 vagy K2 közül a cikk legalább az egyiket be tudja bizonyítani, az alcím indokoltnak tekinthető: ekkor akár K1-ről, akár K2-ről megalapozottan ugorhatunk a "Letartóztatott Vidám Arcosok Klubja Párti vállalkozó" összefoglalásra. Mindeközben felmerülhet a kérdés, hogy nincsenek-e további feltételei a K1-ben és K2-ben szereplő információk csoportosításának? Vajon minden információ szükséges-e, ami K1-ben vagy K2-ben szerepel, vagy némelyek elhagyhatók lennének? Később látni fogjuk, hogy vannak ilyenek. További feltétele lesz ugyanis, hogy az egyes konklúziójelöltekben szereplő információknak együtt összefüggőeknek, összetartozóknak, azaz relevánsaknak kell lenniük. Látható, hogy az állítások és szövegrészletek átfogalmazásakor bizonyos kifejezéseket elhagyhatunk, vagy akár kiegészítésekkel is élhetünk, mondatokat vagy mondatrészeket szedhetünk szét, vagy vonhatunk össze. Ügyelni kell azonban arra, hogy a lehető legpontosabban adjuk vissza az eredeti információkat. Az érvelés rekonstrukciója Az állítások rekonstrukciójához hasonlóan az érvelés logikai-következtetési kapcsolatainak, azaz az érvelés szerkezetének feltárása is rekonstrukciós tevékenység. A premisszajelzők nem kevés támpontot adnak e munkához, hiszen jelzik és strukturálják az érvek és részkonklúziók egymásra következését, egymáshoz való viszonyát. Ezen túlmenően azonban az érvelés szerkezetének megragadásához a logikai kötőszavak, és a premisszák vagy részérvelések egymáshoz való viszonyát jelző strukturáló kifejezések segítenek az okfejtés logikai-következtetési vázának kiemeléséhez. Mindez azért különösen fontos, mert amíg a szövegolvasás és a hallási utáni megértés esetében is lineárisan, időben egymás után dolgozzuk fel az információkat, addig az érvelés szerkezete nem feltétlenül lineáris, egyvonalú, hanem lehetnek a konklúziót alátámasztó független érvelési szálak is. Ezért kiemelt gondot kell fordítani az egyes érvek és érvelési részegységek egymáshoz való viszonyának tisztázására. Nyilvánvalóan másként fog kinézni egy érvelés logikai váza, és mást kell bizonyítani abban az esetben, ha egy újságcikk a "Politikai leszámolás vagy százmilliós tétre menő büntetőügy?" formában kínálja fel a konklúziójelölteket, és mást, ha a "Politikai leszámolás és százmilliós tétre menő büntetőügy?" formában. Az ilyen és hasonló jellegű különbségek, mint azt a következő alfejezetben látni fogjuk, az érvelés lehetséges bizonyítási stratégiájára is befolyással vannak, továbbá feldolgozási folyamatainkat is befolyásolják, és azok végeredményét is érintik.