# 6.1.1. Szánalomra apellálás A diákok egyik leggyakoribb érvelési eszköze: - Tanárnő, olyan sokat készültem. Nézze meg, kidolgoztam az összes tételt, rendesen jártam is órára, és csak egyetlen pont hiányzik a jeleshez! Egyetlen pici pont! Amit a diák elmond, az logikailag teljesen irreleváns a dolgozat értékelése szempontjából, viszont alkalmas arra, hogy a tanárnő érzelmeit mozgósítsa. A mondottak érzelmi alapon, és nem racionális indokok segítségével kívánják elérni azt, hogy a tanár a vizsgán elért jegyet jelesre módosítsa. A szánalomra apellálás hibáját követi el az az érvelő, aki nem indokolja, hogy egy cselekedet helyes vagy ésszerű, mindössze együttérzést, szánalmat próbál ébreszteni, hogy ezek segítségével vegye rá a másik felet, hogy azt tegye, amit az érvelő szeretne. A szánalomra apellálás egy állítás elfogadása szempontjából - kivételes esetektől eltekintve - logikailag irreleváns. Csak olyankor lehet ésszerű a szánalomra és az együttérzésre hivatkozni, amikor az elfogadtatni kívánt állítás tartalmilag is ezekhez az érzésekhez vagy az ezekből fakadó értékekhez kapcsolódik. - Engem már idegesítenek ezek jótékonysági szervezetek. Mindenütt hirdetésekkel terrorizálnak, hogy adjak pénzt. Mi szükség van erre? - Hidd el, hogy szükség van rájuk! Olyan szerencsétlen, elesett embereket segítenek, akiknek nincsen lakásuk, betegek, éhesek vagy valami természeti csapás sújtja őket, és akikhez az állami segítség már nem ér el, vagy nem elég. És ha nem hirdetnek, akkor meg honnan tudnának pénzt szerezni mindehhez? A konklúzió az, hogy szükség van a segélyszervezetek munkájára és, ennek következtében, a hirdetéseikre. Ennek alátámasztására a beszélő joggal hivatkozik az együttérzésre. Ha azonban nem állítások elfogadásáról, hanem bizonyos cselekedetek végrehajtásáról van szó, már szélesebb körben lehet releváns a szánalomra, együttérzésre hivatkozni. - Adj kölcsön! Borzasztóan le vagyok égve. Kikapcsolják a telefonomat, ha nem fizetem meg a tartozást. Ugyan nem tudom, mikor fogom visszaadni. Te is tudod, milyen az, ha az embernek ennyire nincs pénze. Az együttérzésre hivatkozni teljesen rendjén való annak megindoklására, hogy helyes cselekedet a barátnak az adott helyzetben segíteni. Annak megállapításához, hogy hibáról van-e szó, azt kell megvizsgálnunk, hogy az adott cselekedet helyességének indoklása szempontjából megfelelő-e az emberektől elvárható együttérzésre és szánalomra hivatkozni.