Bodó Csiba Gizella - Válogatott versek | 9. oldal
A vonat halad... Vámosgyőrkön porlad Nagyapám, Apám is ölelik régóta égiek, Társam Apja Kápolnán pihen, Hallgatom kerekek surrogását; – Drága ősök, ki mit üzen? A vetésben fácánok randevúznak, Lugast formálnak roza-rugózák, Ringatóznak a lila-akácok, Itt minden ezer színnel pompáz, – mi van Nálatok, – odaát? Ablak tükrében látom a fákat, Ők a tükörben is valódiak, Arcom elvész a fényben és homályban, Sehol sem látom magamat, Dűlőutak, májusi vetések, Mutassátok a haza-utat! Bp. 2011. augusztus Vizsga előtt Ha kérek Tőled, ne figyelj reám, Hisz azért kérek, hogy beszéljek Veled, Nem a kérés teljesedését vágyom, Csak, hogy mindenre látva Téged nézzelek. Ha kérek Tőled, nem a kérés a fontos, Csak, hogy küldjem hangtalan üzenetem, Hogy elérjen néma könyörgésem; Egy másodpercnyi csendben légy velem. Ha kérek Tőled hallgass, ahogy Apám Ki szenvedett, ha adni nem tudott, S az átvirrasztott éjszaka után Kérésemre Igen mondatott! Már nem kérek, csak figyelek a csendben, Hogy meghalljam ha halkan szólítasz, Eléd lépve utolsó vizsgámon Szavam nem lehet más csak színtiszta Igaz! Velence, 2011. szeptember 25.