Bodó Csiba Gizella - Válogatott versek | 20. oldal
Közeledés Két ember indult a partról, Híd-középen találkozzanak, Reményt keresve lépnek át korhadt palló-foghíjakat. Lassan haladnak, a távolság szűkül, a találkozás mégis messze van, A híd ívén nem rajzolódik ki a két alak, még alaktalan. Alattuk hullámok, habos tajték A pillérek lábánál megakad, Ők hídkorlátok között egymás felé, a mélyben teherrel egy uszály halad. Elérik-e valaha egymást Kik két partról indultak el? A távolság, a megtett útnak Lélek-kikötőjében vesztegel. Bp. 2011. április 6. Palackba zártan Ha azt mondom semmi vagyok, Téged bántalak! Ha azt mondom semmi vagyok Káromlás talán, Semmit mondani létező valómról Mintha Létem letagadhatnám. Képlékeny üveg vagyok Folyékony, forró szerelemből Szilárdan születő, kecses palack. Új élet hangja feszíti vörösre az átlátszó kristály-nyakat. Lelkem tiszta palackba zárták, mint finom bor, illattal szárnyalhatok, érek, forrok, színnel, ízzel, vérrel, míg ezer változással óborrá higgadok! Palackba gyűlik minden belédobott tettem, falához koccan koppanással ezer lehulló gondolat-kavics visszaküldi csing-csilingeléssel, érzi ha a hang hamis. Megtelt palack vagyok élet-polcon, Az Anyaföld tesz pecsétet reám Majd Ó-agyagból új üveg fúvódik, Benne új bor, arany-vérként, valahol egy ünnep asztalán. Bp. 2011. október