Iskolahasználói támogatás a felekezeti népiskolában

A helyi (községi) iskola-fenntartási adó alól mentesült az, aki nem a községi, hanem a felekezeti iskolába járatta gyermekét. (Pontosabban: a községi iskolai pótadó az egyenes adók 5%-át jelentette. A község azoktól, akik felekezeti iskolába járatták gyermeküket annyi adót szedhetett, hogy a felekezeti iskolaadó és a községi iskolai pótadó egységes összege ne haladja meg az adózó egyenes adójának 5%-át) Vagyis az állampolgár szabadon választott aközött, hogy jövedelme előre meghatározott szektorsemleges százalékát a felekezeti, vagy a községi iskoláztatás fejlesztésére költi. Ennek lehetősége Eötvös részéről kompromisszum volt, ugyanis 1848-ban a hitfelekezeti iskolák állítását az új polgári népoktatási törvényjavaslat, melyet az alsóház elfogadott, mindenkinek megengedte, de ez senkit nem mentesített a községi iskola fenntartására szolgáló 5%-os iskolaadó alól. Ezáltal az 1848-as törvényjavaslat - legalábbis finanszírozási tekintetben - a felekezeti iskolákat ugyanúgy magániskolának nyilvánította, mint ahogyan ez például az Amerikai Egyesült Államokban megvalósult. Az egyházakkal való kiegyezés érdekében az Eötvös vezette minisztérium 1867 után meghozta a legsúlyosabb kompromisszumot, visszalépett a közoktatás és magánoktatás markáns szétválasztásától és lehetővé tette, hogy az egyházi iskolaadó összege a községi iskolaadó összegéből levonassék, magyarán, hogy az egyházi iskolák automatikusan közjövedelmekből finanszíroztassanak. A hetvenes években az iskolákban 25% körül állandósult a tandíjakból eredő bevétel, megnőtt az egyházak tagjaira kirótt hozzájárulás mértéke: néhol elérte az 5%-ot (Kelemen: 1985:96, Kotnyek). A századforduló után ingyenessé tették a népoktatást, ezzel a szülőktől szedhető hozzájárulás a helyi iskolához tulajdonképpen a felekezeti iskolaadóra korlátozódott. A két világháború között tovább nőtt a felekezeti iskolai adó jelentősége. Nőtt azonban az egyes települések közötti különbség is. Az alábbi táblázatból kitűnő döbbenetes eltérések érthetővé teszik, hogy miért volt szükség a fentiekben jelzett egyéb felekezeti források bevonására.

2. táblázat

Az iskolafenntartó felekezetek egyházi iskolai adójának adókivetési kulcsa 1938-ban

(a községek száma)

összes római katolikus református

Nem %-os 368 137 129

0-10% 300 152 97

11-20% 435 254 117

21-30% 550 381 106

31-40% 326 208 71

41-60% 358 241 59

61-80% 121 75 21

81-100% 88 40 30

101-150% 12 7 3

151-200% 6 1

200%- 3 2

Összesen 2567 1497 634

Az iskolai adót fizetők száma 1938-ban összesen 1 065 063. Azaz alig feleannyi, mint az egyházi adót fizetők száma. Az iskolai adók az összes közterhek százalékában 0,61% (PPK: jkv. 1932. okt. 19., 1933. márc. 22., 1933. okt. 11.).