##

### Amikor a csend színeit leveti

> Vörösen, szétválva
> rongyolódik az idő,
> sziszegve, sétálva,
> vér-tüske keringő.

> Bársonyos fényébe
> fakul, ködlik a pára,
> a Hold ezüst tükrébe
> szenderül, éj dalára.

> Szél simogat színtelen,
> zizzen finoman szárnya,
> sorsot emészt dísztelen,
> arcokon fény-esők tánca.

> Kék falak közt ténfereg,
> szoborrá szelídül a nesz,
> magába fordul réveteg,
> majd örök nyomot veszt.

> Csillagtalan, fekete éj
> követ, ráülepszik a világ,
> a mélyén szunnyad a kéj,
> s parttalan, néma ajkú imák.

> Önmagával szembefordul
> a fekete és fehér valóság,
> a titok mögüle kimozdul,
> ég tükre a tó, az igazság.

> Színes köntösét a csönd
> leveti, elmarad ezernyi
> csillanás, az elme dönt,
> a szürke valóság ennyi:

> „Teljességet csak képzelet teremti”

### Alkotások

Lélekhang csillagmozgása - Merengő - Ha... - Téli didergésben - Gondolatok hídjain - Amikor a csend színeit leveti - Minden megengedett... - Szembesülés - Psycho - Árnyéktalan, vén utak - Fohászunk feljut Istenig - Siculicidium - Én vérem, Erdély - Guernica - Beúszva az idő pillanatába - Bizonyosság - Ite, Missa est! - Egy eltűnt város balladája - Tegnapi hóesés - Semmelweis napi köszöntő - Apám mondta... - Ragyogásod - Katának - A Te napod! - Szabadság tengerében - Kimondatlan szavak... - Nagyi pávatollai - Dúdoló - Tavasz - Májusi dal - Veled - Naponta magamban - Add a kezed! - Hajnalonta - Töretlen - Ha nem vagy... - Érintésed - Vágyaim reggelén - A szépség szőkesége - Ha behunyom és Te is a szemed - Ébredés - Örökünkbe - Vágy - Lélekharang - Városlakó - Csöppjeivel a fény... - Valahol csillagfény vár! - Ad absurdum - Lélek temploma - Szembenállás - Fényképeim - Egyetlen egy - ...egyszer, valahol... - A test monológja - Arasznyi lehelet - Mezítláb - Térdig ér a szél - Ha kikönyökölsz a világ peremén - Keresem mi lehet - Magamból magamba