Dr. Tóth József

Egészség, boldogság, 
túlnépesedés, alapjövedelem

Gondolatok a Royal Raymond Rife Plazma Generátor készülékről, 
az EOS Institut tevékenységéről, a népességszaporodásról és a feltétel 
nélküli alapjövedelemről, s az ezekkel kapcsolatos kérdésekről

Debrecen
2016

Tartalomjegyzék

Mottó
1. Kiindulási alapok
2. Royal Raymond Rife által kifejlesztett készülék továbbgondolása
3. Boldogság, sikeres élet
4. A betegségek gyógyításával és megelőzésével foglalkozók jövője
5. A népesség szaporodása, túlnépesedés
6. „Feltétel nélküli” alapjövedelem
7. Matematikai modell
8. Alapjövedelem bevezetése egy országban
9. Alapjövedelem bevezetése a világ minden országában
10. Kérdések és problémák halmaza
11. Utószó
12. Mellékletek

Mottó
Ha megszűnik minden betegség!
Ha nem lesz háború, csak békesség!
Ha nem lesz nyomor, s nélkülözés!
Ha mindenki emberhez méltó, boldog életet él!
Elszabadul a pokol, s rohamos lesz a túlnépesedés?
Vagy sikeres emberi élethez jut végre az emberiség?
A Plazma Generátor és az EOS tevékenységének a továbbgondolásával eljuthatunk a betegségek végleges megszüntetésének a lehetőségéhez, a sikeres, boldog élethez, ami a népesség számának további emelkedéséhez vezethet?
Hová vezet viszont az, ha egyidejűleg a tudomány, a technika, s az automatizálás is fejlődik és mind kevesebb emberre lesz szükség a termelés és a szolgáltatás ellátásához?
De mi lesz az emberi társadalommal, ha az emberek továbbra is egymás elnyomásával, eltaposásával, háborúkkal kívánnak nagyobb jóléthez, gazdagsághoz, hatalomhoz jutni, nem egymás támogatásával vinni előbbre az egész társadalmat?
Mi lehetne a megoldás? Az (feltétel nélküli?) alapjövedelem?
Összefüggő kérdések ezek, amelyekkel érdemes mélyebben, akár egyszerűbb vagy bonyolultabb matematikai módszereket és gondolkodásmódot is felhasználva foglalkozni! Jelenlegi feltételeim sajnos nem teszik lehetővé, hogy elgondolásaim megvalósításával a probléma megoldásának vizsgálatához szükséges komplex, bonyolultabb matematikai modellrendszereket kidolgozzam, ezért csak egyszerűbb modellekkel és számszerű példákkal fogok illusztrálni megoldási lehetőségeket.
Írásomban nem receptet kívánok adni, hanem matematikai modellszámítások, számszerűen illusztrált példák alapján lehetséges recepteket, megoldási lehetőségeket vizsgálni, kérdéseket és problémákat felvetni.

1. Kiindulási alapok

E könyv megírására különösen az alábbi, interneten is olvasható írások és videók ösztönöztek:
1.1. A Royal Raymond Rife által kifejlesztett készülék, amelyről angol nyelven részletesen olvashatunk itt: http://altered-states.net/barry/newsletter135/frequencies.htm
1.2. A gyógyszerekről és élelmiszerekről, azok mellékhatásairól, az egészségben a gyógyszeradagolás optimalizálására alkalmazható matematikai modellel és automatizálási rendszerrel stb. foglalkozó könyv (Olvasható az interneten: http://mek.oszk.hu/06000/06009)
1.3. Az EOS Institut tevékenységéről található írások és videók: www.eos.hu
1.4. Napjainkban egyre többet lehet olvasni a feltétel nélküli alapjövedelemről, bevezetésének lehetőségeiről és szükségességéről. (Interneten: http://google.com/search?q=alapjövedelem)

 Lássuk részletesebben:
1.1. A Royal Raymond Rife által kifejlesztett készülék, amelyről angol nyelven részletesen olvashatunk itt: http://altered-states.net/barry/newsletter135/frequencies.htm
Ugyanitt az interneten lehetőség van arra is, hogy az írás magyar nyelvű (nem éppen jó) gépi fordítását elolvassuk, amelyből azonban az írás tulajdonképpeni lényege megérthető. Az írás alábbi sorai (rossz magyar fordításából kiragadva, majd értelmezve) az alábbiak.
„Az atomok, hogy jön együtt alkotnak egy molekula tartja össze, hogy a molekuláris konfiguráció egy kovalens energia kötés, amelyben mind bocsát, és elnyeli a saját specifikus elektromágneses frekvencia. Nincs két molekulafajok ugyanolyan elektromágneses rezgések vagy energetikai aláírását. Rezonancia felerősíti fény ugyanúgy két óceán hullámai fokozzák egymást, amikor azok összeolvadnak.
Az eredmény egy rezonáns hullámhossz, hogy a mikroorganizmusok, amelyek nem láthatók a fehér fény hirtelen láthatóvá válnak ragyogó fény villant, amikor ki vannak téve a szín jelentése, amely rezonál a saját egyedi spektroszkópiai aláírását. Rife így képes volt látni ezeket egyébként láthatatlan élőlények és nézni őket aktívan betörő szövetek kultúrák. Rife felfedezése lehetővé tette számára, hogy megtekinthesse szervezetekre, hogy senki más nem láthatta a hagyományos mikroszkópok.”
Fentiek, valamint a könyv további részletei röviden összefoglalva az alábbiak szerint értelmezhetők:
A molekuláris konfiguráció (pl. mikroorganizmus) egy kovalens energiakötés, amelyek kibocsátanak és elnyelnek saját specifikus elektromágneses frekvenciát. Ez a frekvencia kizárólag rájuk jellemző, más molekula fajta nem bocsát ki ugyanilyen frekvenciát. Ha ezekre a molekulákra ugyanolyan (tehát saját specifikus elektromágnes frekvenciájukkal megegyező) elektromágneses rezgéseket, vagy energiát bocsátunk, akkor azok tulajdonképpen elhalnak.
A Rife által kifejlesztett készülék tehát képes a káros, betegséget okozó mikroorganizmusok frekvenciájának (tehát a vizsgált területen a káros mikroorganizmusok jelenlétének) a felmérésére és megsemmisítésére?
Az írás részletesebben ecseteli Rife küzdelmeit az ellenérdekeltekkel, s igen sok betegséget tartalmazó listát ad, leírva a hozzájuk tartozó frekvenciákat.
Márpedig ha valóban léteznek és mindenki által elérhetőek olyan készülékek, amelyek a betegségeket okozó mikroorganizmusokat elpusztítják, s ez által véglegesen eltűnnek az emberiséget sújtó betegségek, (s ha még az emberek közötti háborúk és gyilkosságok is megszűnnének!), akkor mindenképpen bekövetkezne a népesség még a mainál is jobban gyorsuló szaporodása? Ha ezzel együtt még az automatizálás is gyorsuló ütemben halad előre, akkor egyre nagyobb embertömegek kerülnek a munkanélküliek, a nyomorgók, a hajléktalanok táborába, ami (most majd a betegségek helyett) tömeges éhhalálhoz vezethet? Vagy akkor a feltétel nélküli alapjövedelem lehet a megoldás? Vagy mégis szükség lenne a népességet megtizedelő háborúkra, járványos betegségekre?
Nehéz kérdések, de éppen ezért vizsgálni kell a megoldás lehetőségeit, problémáit.

1.2. A gyógyszerekről és élelmiszerekről, azok mellékhatásairól, az egészségben a gyógyszeradagolás optimalizálására alkalmazható matematikai modellel és automatizálási rendszerrel stb. részletesen foglalkozó könyv (Bővebben olvasható az interneten: http://mek.oszk.hu/06000/06009)
„Nincsenek könnyű helyzetben az orvosok, ha több száz gyógyszer hatását, és mellékhatásait kell ismerni. Kevésbé jelent problémát az általuk megállapított betegség kezelésére alkalmas (esetleg csak néhány) gyógyszer hatásának és mellékhatásainak a számontartása, bár néha (a sokféle mellékhatás miatt) ez sem könnyű. Viszont a betegek általában egyidejűleg más betegségekkel is küzdenek, más orvos, vagy szakorvos által felírt gyógyszereket is szedhetnek, s ilyen szempontból az lenne a kívánatos, hogy minden orvos, (különösen a recepteket végső soron felíró háziorvos) minden gyógyszer, összes jellemzőivel, hatásával és lehetséges mellékhatásaival tisztában legyen. Ilyen orvos pedig aligha létezik! Arra pedig az orvosnak nincs ideje és lehetősége, hogy egy gyógyszerkönyvből, vagy az Internetről a recept felírása előtt minden betegnél tájékozódjon az összes gyógyszerhatásairól és mellékhatásairól, s ezeket egymással is összevetve döntsön. Milyen nagy segítséget nyújthatna e téren is egy jól felépített és megfelelően működő számítógépes rendszer, amely egybevetné a sok ezer gyógyszer jellemzőit és felhívná a figyelmet azok komplex hatásaira és mellékhatásaira, stb. Tapasztalatból is tudjuk, hogy a beteg gyakran kap olyan gyógyszereket, amelyek egymás jó hatásait ronthatják, vagy rossz hatásait, káros mellékhatásait, felerősíthetik. Erről azonban majd később.”
„Ha fantáziánkat szárnyalni engedjük, elképzelhető, hogy az emberek valamikor rendelkezni fognak olyan, (talán nem is nagyméretű, és nem is drága), elektronikai berendezéssel, amellyel esetleg saját otthonukban, vagy a háziorvosnál, bármikor részletesen ellenőrizhetik saját testük állapotát? Sőt ennek során automatizált rendszerben tanácsot is kaphatnak arra, hogy mit célszerű tenni, milyen orvosságot kell szedni, milyen dózisban, esetleg mit célszerű, vagy nem tanácsos enni, milyen mennyiségben és adagokban, stb.
Nagyon messze vagyunk még ettől?
Ki tudja?
Valamikor oly messze voltunk a jelenlegi életünk mindennapjaiban használt lehetőségektől és eszközöktől, hogy eszünkbe sem jutott arra gondolni, hogy ezek valamikor megvalósulhatnak. Régen az idősebb nemzedék még nem hitte el, hogy a rádió valóság.”	 (http://mek.oszk.hu/06000/06009 20. old.)
Az idézett mondatok, valamint a népesség gyorsuló ütemű (exponenciális) szaporodásáról, http://mek.oszk.hu/11400/11422, stb. és a feltétel nélküli alapjövedelemről (az interneten olvashatók alapján) továbbgondolhatjuk a Royal Raymond Rife által kifejlesztett készülék lehetséges jövőjét, a népszaporulat és a megélhetés kérdéseit.

1.3. „Az EOS (Expert-Operator System) egy olyan képességfejlesztő rendszer, amelynek segítségével mérhetően fejlődik az intuitív képességed, valamint a gondolataid, és így a céljaid ráhatása a körülötted lévő világra. Eredményeképpen egyre több jó döntést hozol, hatékonyabbá válik a cselekvésed és a „szerencsét” a magad oldalára állítod. Ez a hatás megjelenik a karrier, a párkapcsolat, a siker és ennek megfelelően az általános boldogság készségeiddel olyan személlyé válhatsz, amellyel képes leszel megvalósítani azt az életet, amelyet megálmodtál magadnak.”
„Mit kell tenned a sikerért az álom mozizások előtt és után? Az álommeditációs filmek hatására magától indul be a tudatos önvezérlésed. Ennek elősegítésére csupán az agyra ható élvezeti szereket kell elhagyni: koffein, alkohol, nikotin, altatók, nyugtatók, egyéb javítók. Ezek szennyezik és korlátozzák az agyat, ezért akadályozzák a gyors és szabad átalakulást. Nem fognak hiányozni!”

1.4. Napjainkban egyre többet lehet olvasni a feltétel nélküli alapjövedelemről, bevezetésének lehetőségeiről és szükségességéről. Interneten elegendő beírni a keresőbe, hogy alapjövedelem, s itt sok mindenről olvashatunk. Arról is, hogy az alapjövedelemmel problémaköre, vagyis a szegényebb népesség megélhetőségének a megteremtése már évszázadokkal ezelőtt, a 16. századtól kezdődően felvetődött, ma már sok országban téma, kísérletezés, stb. így Magyarországon is, többek között a FNA (Feltétel Nélküli Alapjövedelem), a Párbeszéd, az MSZP, stb. is foglalkozik a kérdéssel. Találunk itt egy igen érdekes filmet is a feltételnélküli alapjövedelemről, ami igen fontos kérdéseket boncolgat.
Írásomban számszerű példákkal kívánom vizsgálni az alapjövedelem bevezetésének különböző módjait. Lehet-e feltétel nélkül mindenkit jövedelemhez juttatni? Egy országban, vagy néhány országban bevezethető-e, vagy a világ összes országaiban egyszerre kellene bevezetni? Azonos, vagy országonként eltérő lehetne az alapjövedelem? Bonyolult kérdések!

2. Royal Raymond Rife által kifejlesztett készülék továbbgondolása.

Mindenképpen felmerül a kérdés, hogy akarják-e a politikai pártok, a politikusok, a kormányok és általában a hatalom, s a gazdaság birtokosai és befolyásolói, hogy végérvényesen megszűnjenek a betegségek, s a világ népessége egészségben élje le az életét?
Tekintsünk el egyenlőre a népesség túlszaporodásától való félelemtől, vagy a hatalom birtoklásáért és a gazdagságért folyó verseny problémáitól, s tételezzük fel, hogy mindenkinek érdeke a betegségek száműzése, s minden lehetőt elkövet ennek biztosítása érdekében.
Ha viszont van (ha pedig még nincs, akkor a jövőben valószínűleg lesz?!, vagy tökéletesedik?) olyan készülék, amely komplexen képes észlelni az emberi testben fellelhető káros, betegségokozó mikroorganizmusokat, s egyidejűleg képes azok megsemmisítésére is, akkor mindent el kell(ene) követni annak érdekében, hogy mindenki kihasználja az egészsége érdekében ezt a lehetőséget. (Hivatalosan nem elismert, hogy a Rife készülék gyógyítási célokra alkalmas lenne, magam viszont úgy tapasztaltam, hogy hatékonyan segített a betegségek megszüntetésében!)
„Valószínűleg az emberi test egy bonyolult, biológiai adó-vevő készülékként is felfogható, hiszen állandóan információkat bocsát ki, többek között a saját egészségi állapotáról is. Tehát nem csak egy-egy jelenség, (lényegében szintén információt, ha úgy tetszik felerősödött információt megjelenítő) a vér, a vizelet, röntgen, ultrahang, EKG, DOPPLER, stb. vizsgálat alapján nyert információkból lehet megállapítani az ember (egyébként állandóan változó) részleges (tehát egy-egy problémát jelző) egészségi állapotát, hanem az emberi test által kibocsátott igen sokoldalú komplex és részletes információból, vagy az egyes információ komplex értékeléséből.
Sajnos, ma még ezeket az információkat általában nem tudjuk kellőképpen érzékelni, nem tudjuk megfelelően, komplex módon olvasni, ezért kénytelenek vagyunk egy-egy jelenség vizsgálatából következtetni az ember egészségi állapotára. Ez önmagában sem kevés! Sok mindenre enged következtetni. Sőt ezek az információk központi számítógépekben komplexebb információ formájában is rögzülhetnek, s ennek alapján lehetne betegséget feltárni, gyógyítani.
De milyen jó lenne, ha az emberi test által kibocsátott információk, vagy a benne lévő káros mikroorganizmusok által kibocsátott információk mind nagyobb részét le tudnánk olvasni a részek, az egyes jelenségek vizsgálata nélkül, vagy a részletek vizsgálatának összegzésével. Vannak ilyen jellegű próbálkozások. Például az emberi testről készített hő-térkép, a Samatoinfra vizsgálat, amely a szervezet által kibocsátott elektromágneses hullámok érzékeléséből kíván következtetni a szervezet problémáira, a természetgyógyászat különböző eljárásai stb. Különösen jelentősek lehetnek e tekintetben a génvizsgálatok, a géntérkép. („Ha erőfeszítéseink valóra válnak, a páciensek géntérképének vizsgálatával pár nap alatt megállapíthatjuk, hogy ki milyen betegségre hajlamos” mondja Dr. Fésüs László professzor. Lásd: Kácsor Zsolt: Az Úristen és a sejthalál. Népszabadság 2008. május, 19)
De ha meg tudjuk állapítani a hajlamot, miért ne tudnánk megállapítani a meglévő, vagy közelgő problémákat? S ha, mint Fésüs László professzor mondja a haldokló sejtek „jelzőmolekulákat küldenek az őket később felfaló sejtek felé, hogy azok felkészülhessenek az eltakarítói feladatra.” (ugyanott.) S a felfaló sejtek ezt érzékelni képesek, az ember miért ne lehetne képes felfogni komplex módon a test, illetve a test sejtjeinek az üzeneteit?
S ha eddig eljutunk, miért ne tudnánk továbblépni, s tanácsot adni, esetleg éppen az Interneten keresztül a páciensnek az életviteléhez, a gyógyszerszedéshez, stb.?
A Népszabadság 2008. május, 19-i számában Szőcs László: Nem elég elektronikus a magyar orvos c. cikkében például a következőket olvashatjuk: „Az adatátviteli lehetőségekkel a magyar orvosok mindössze tizenkét százaléka él laboratóriumi eredmények lekérdezésénél (az EU átlag 40 százalék), és elhanyagolható azok aránya, akik klinikákkal, szakorvosokkal is cserélnek a betegeikre vonatkozó információkat, illetve elektronikus recepteket írnak fel. Ez utóbbi csak a dánoknál, a svédeknél és a hollandoknál elterjedt, az országokon átnyúló orvosi együttműködés pedig lényegében csak a hollandoknál. Még a gazdag északiaknál is lemaradásban van a telemonitoring, amely lehetővé teszi az orvos számára, hogy távolról kövesse nyomon a betegség lefolyását, és krónikus betegségeknél távolról folytassa magát a kezelést is.” (http://mek.oszk.hu/06000/06009 18 old.) Ma már Magyarországon is lehetőség van a betegút lekérdezésére az interneten. (Hol, milyen orvosnál voltunk, milyen kezeléseket, gyógyszereket váltottunk ki, melyik gyógyszertárban, stb.)
Ma azonban a meglévő betegségvizsgáló készülékek drágák, s a kiskeresetű, pláne munkanélküli, nyomorgó, hajléktalan embereknek, különösen pedig a szegényebb országokban élőknek nem elérhetőek! Különben is probléma, hogy ezek a készülékek általában csak egy-egy problémakör, vagy probléma csoport vizsgálatára alkalmasak, s kimutatják a problémát, de nem oldják meg.
Egyenlőre ne foglalkozzunk azzal, hogy ha lenne feltétel nélküli alapjövedelem és az olyan magas lenne, hogy lehetővé tenné minden családban ilyen készülék beszerzését, akkor vajon egyszerűbb lenne a megoldás?
Induljunk ki abból a lehetőségből, hogy van vagy lesz ilyen (vagy más probléma felderítő, vagy/és megoldó) készülék, vagy tegyük fel, hogy a Rife által kifejlesztett készülék éppen ilyen. Azt azonban nem tekinthetjük kielégítő és végleges megoldásnak, hogy van az országban, vagy a világban néhány (néhány száz, ezer, százezer, vagy akár néhány millió) ilyen készülék, s az emberek bejelentkezéssel, sorbaállással, utazásokkal, stb. eljutnak ezekhez kezelésre. Más utakat is kell(ene) keresni! Pl. távlatilag szerintem a következő lehetőségek jöhetnének számításba:
1. A készlék gyártásának automatizálásával, s tömegessé, így olcsóbbá tételével minden családnak biztosítani egy ilyen készüléket. Kérdés azonban, hogy elvárható-e minden embertől, hogy a készülékkel kapcsolatos részletes leírásokat áttanulmányozza, azokat megjegyezze, s helyesen alkalmazza, vagy alkalmas-e a készülék arra, hogy azt bárki üzemeltesse, épségére, biztonságára, stb. vigyázzon? Ez ma még aligha lenne járható út! (Esetleg országonként egy központi szerverrendszer segíthetne?)
2. Másik lehetőség annak vizsgálata, hogy lehetséges-e a készülék továbbfejlesztése úgy, hogy annak használata egyszerű, mindenki számára elérhető legyen. Ma már sok olyan készülék van, amely még pár évtizeddel ezelőtt nem létezett, vagy drága volt ahhoz, hogy azt a szegény emberek is megvásárolják. Legegyszerűbb példa lehet erre a vérnyomásmérő, amelynek használata igen egyszerű, nem kíván képzettséget, s már igen sok háztartásban is megtalálható, bár (sajnos) még ma sem minden háztartásban. Régebben az emberek orvosi rendelőbe jártak vérnyomásmérésre. Ugyancsak példa lehet a viszonylag elérhető áron kapható sokféle EKG készülék, a 24 órás vérnyomásmérés, stb. amikor a mért eredményeket a kezelő orvoshoz lehet elektronikus úton továbbítani, s ennek alapján határozza meg az orvos a gyógykezelést. Ma már az orvosi ellátás nagymértékben szakosított, s esetenként a különböző szakok orvosai által rendelt gyógyszerek rontják egymás hatását. Célszerű lenne egységes számítógépes rendszer kialakításával integrálni az orvosi diagnózisokat és a gyógyszerellátást.
3. Különösen reménykeltő lehetne egy olyan kisméretű készülék, amely akár állandóan bekapcsolt állapotban is lehetne, vagy időnként, vagy szükség szerint automatikusan bekapcsolna, a testen hordható lenne egész nap, s automatizált úton működne. Például ha a fantáziánkat megeresztjük, akkor lehetne ez egy karórába beépített miniatűr készülék, amelyet óra gyanánt a csuklóra rögzítenénk, s amely az idő mutatása és más funkció ellátása mellett ellátná, esetleg egy központi rendszerhez kapcsolódva, a betegséget okozó mikroorganizmusok feltárását s a viselője, vagy a kezelőorvos felé történő továbbítását, esetleg megoldaná (talán visszacsatolásként) a kórokozó elpusztítását. Ha ma már megoldható, hogy az űrhajósoknál jelentkező bizonyos egészségi problémákat az űrből a földi állomásokon észleljenek, sőt gyógyítsanak, akkor miért ne lehet ezt a földön élő embereknél megoldani?
Ugyanis nagy probléma, hogy az emberek (még ha sok ráérő idejük van, akkor is) türelmetlenek, különösen a hosszabban tartó kezelésekkel szemben, s inkább bevesznek egy tablettát, ami esetleg percek alatt, vagy negyedóra múltán megszünteti a fájdalmat, vagy („talán?”) hatással lesz valamilyen probléma, betegség megoldására, számolva az esetleges mellékhatásokkal is. Vannak például olyan otthon is használható készülékek (pl. lézer, testedző, stb. készülékek), amelyek (állítólag?) jó hatással vannak a szervezetre, sokan meg is vásárolják, s egy ideig használják, majd megunják, s a szekrénybe zárják, vagy csak a helyet foglalja a lakásban. Még nagyobb probléma, ha el kell menni (közeli, vagy távolabbi) kezelő helyiségekbe, ahol esetleg hosszabb ideig folyik a várakozás, vagy a kezelés, stb.
Márpedig a jövőben célszerű lenne az integráció felé haladni, azaz olyan műszereket kifejleszteni, melyek az egész embert vizsgálják, lehetőleg az emberben lévő összes problémát (vagy a problémák nagyobb részét) felderítik, s lehetőleg meg is gyógyítják, de amelyek nem kívánnak külön jelentősebb időt, utazást, költséget, stb. (Nagy probléma azonban, hogy ma már oly sok javaslat látott napvilágot az egészség megőrzésére, betegségek gyógyítására, egészséges életmódra, hogy ha azt valaki mindet be kívánná tartani, meg kívánná valósítani, ahhoz tíz vagy száz élet és sok milliárd forint is kevés lenne.)
Műszaki szakemberek, orvosok és szoftveresek összefogásával biztosan lehetőség lenne egy viszonylag egyszerű, egyének, vagy háztartások számára kifejlesztett kézi készülék előállítására, amely laikusok által is könnyen kezelhető, képes megtalálni az emberi szervezetben a káros mikroorganizmusokat, mérni azok frekvenciáját, s vagy helyben elvégezni a gyógykezelést is, vagy a problémát továbbítani egy központi készülékhez, amely felvázolja a megoldás lehetőségét, vagy a megfelelő gyógykezelési lehetőségekhez irányítva a beteget, vagy a problémát visszajelezve a kézi készüléket pl. ráállítja a kórokozó frekvenciájára és elpusztítja azt, stb.. Egy ilyen kisméretű kézi készülék talán (esetleg megfelelő támogatással) nem is lenne elérhetetlenül drága. Az erre fordítandó állami és társadalmi költségek megtérülnének az egészségügy, a betegségek miatt kieső munkavégzés és más jelenleg felmerülő költségek megtakarításán. (Vannak ilyen készülék kifejlesztésére irányuló próbálkozások, de nagyobb összefogásra és támogatásra lenne szükség.)
Most azonban rögtön felmerül több igen nagy probléma. Lássuk ezek közül a legfontosabbakat, amelyekkel a továbbiakban részletesebben foglalkozunk.
A betegségek gyógyításával és megelőzésével foglalkozók jövője.
A népesség szaporodása, túlnépesedés.
Az automatizálás következtében csökkenő foglalkoztatottság.
Feltétel nélküli alapjövedelem a nem foglalkoztatott népesség megélhetésének biztosítására.

3. Boldogság, sikeres élet

Az ember életében legfontosabb az egészség! De ez nem minden! A boldogság akkor lehet teljes, ha egészséges vagyunk és e mellett sikeres életet is élünk!
Nincs ember, aki nem ismeri a boldogságot. A mindennapokban sokszor egészen kis dolgok is teremtenek ideig-órákig tartó örömérzést, boldogságot. Boldogság már a kisgyermeknek is, amikor megtanul járni, beszélni. Boldogság egy-egy jó iskolai jegy, vagy bizonyítvány, egy elismerés, dicséret. Boldogság a sikeres érettségi vizsga, vagy a diploma megszerzése, az első munkahelyhez jutás, s a munkában való továbbhaladás, stb.
De örömérzést, boldogságot jelent, amikor kivirul az általunk elültetett virág, amikor érni kezd az általunk ültetett fán az őszibarack, s az első érni kezdő szép őszibarackot a kis unokánknak szánjuk, aki most először ehet életében őszibarackot. Gyönyörködve nézünk szét a zöldellő, virágzó tavaszi mezőn.
Örömérzést, boldogságot jelent számunkra, ha meg tudjuk javítani a csepegő vízcsapot, pedig a vízszerelés nem a mi mesterségünk. Aztán már megpróbáljuk javítani a bonyolultabb eszközöket is, s ez végül egy tanulási folyamattá válik.
Milyen boldogságot jelent számunkra, ha munkatársaink és főnökeink elismerik, megbecsülik munkánkat. Milyen boldognak érezzük magunkat, ha jó munkahelyi kollektívában dolgozhatunk. Milyen boldogság a diploma után az első és minden további tudományos eredmény elérése és közreadása, stb.
Sajnos az élet nem csupa boldogság! Sok a keserűség és a csalódás is. Még nem tudok járni, beszélni, pedig annyira szeretnék. Gyenge az iskolai bizonyítványom, hogyan mutassam ezt meg a szüleimnek? Nem sikerült az érettségi vizsgám, mert nem tanultam eleget, mehetek pótvizsgára. Nem vettek fel az egyetemre. Lefagyott a virág a kertben, valaki leszedte az érőben lévő, unokámnak tartogatott őszibarackot. Micsoda csalódás? Várhatjuk, míg a következők is beérnek.
A legtöbb csalódást egyébként az ember okozza az embernek. Nem emberséges és nem igazságos a főnökünk. A munkahelyi légkör megromlott, a munkatársak nem segítik, inkább gátolják egymást. Jó javaslatunkat eltulajdonítják, mintha nem is mi gondoltuk volna ki. Plagizálnak, hivatkozás nélkül, vagy erőszakkal elsajátítják, használják tudományos, vagy/és gyakorlati eredményeinket, s ezzel jelentős anyagi hasznot nyernek, stb.
Még rosszabb, ha arra gondolunk, hogy etnikumok, vallások, országok, népcsoportok véres háborúkat vívnak egymással.
Az ember sajátossága, hogy sikereket, eredményeket kíván elérni. Nem igaz, hogy az emberek nem szeretnek dolgozni. Szeretnek, de akkor, ha van is eredménye, sikere a munkájuknak. Ha sikeres életet tudnak maguknak. Éppen ezért fontos, hogy az embereket tanítani kell a sikeres életre. Ez a célja az iskoláknak, a legegyszerűbb általános iskolától az egyetemekig, továbbképzőkig, de ezek csak az alapokat tudják megadni.. Ez a célja azoknak a civil egyesületeknek, szervezeteknek, valamint azoknak az egyéneknek, amelyek/akik éppen azért dolgoznak, hogy az embereket a sikeres élet felé vezessék. Vannak ilyen szervezetek. Írásom kezdetekor még csak az egészséggel, a népesedéssel és az alapjövedelemmel akartam foglalkozni. Aztán az EOS tevékenységének nézegetése ébresztett rá, hogy az egészség a legfontosabb, de nem minden. Kell a sikeres élet is a boldogághoz. Márpedig az EOS és más egységek éppen ennek elősegítését kívánják. (Részletesebben: https://business.facebook.com/notes/eos-institute-ec/1134108276601052)
Nem véletlen tehát, ha az EOS rendezvényeken 60-100 személy is részt vesz. Mint az alkotók írják: „Az EOS (Expert-Operator System) egy olyan képességfejlesztő rendszer, amelynek segítségével mérhetően fejlődik az intuitív képességed, valamint a gondolataid, és így a céljaid ráhatása a körülötted lévő világra. Eredményeképpen egyre több jó döntést hozol, hatékonyabbá válik a cselekvésed és a „szerencsét” a magad oldalára állítod. Ez a hatás megjelenik a karrier, a párkapcsolat, a siker és ennek megfelelően az általános boldogság területén is, így egyre több célodat éred el. Az EOS technikák gyakorlása által az új készségeiddel olyan személlyé válhatsz, amellyel képes leszel megvalósítani azt az életet, amelyet megálmodtál magadnak.” http://www.eos.hu/whatiseos
„Az Expert-Operator System a fejlődést aktívan elősegítő, fejlett humán technológia-rendszert jelent. Alkalmazásai kimagasló eredményeket hoztak még azokon a területeken is, ahol az emberi eredményességet és sikert korábban megakadályozhatta az erősen információhiányos környezet.”
„Mit kell tenned a sikerért az álommozizások előtt és után? Az álommeditációs filmek hatására magától indul be a tudatos önvezérlésed. Ennek elősegítésére csupán az agyra ható élvezeti szereket kell elhagyni: koffein, alkohol, nikotin, altatók, nyugtatók, egyéb javítók. Ezek szennyezik és korlátozzák az agyat, ezért akadályozzák a gyors és szabad átalakulást. Nem fognak hiányozni!” Dream Reality Cinema - Hungary
Sajnos a civil szervezetek nem tudják átfogni a világ népességét, csak annak igen kis részét. Egyébként is a mai világunkban nem mindenkinek adatik meg, hogy jelentősebb anyagi és szellemi sikereket érjen el. Márpedig nem emberi az a társadalom, ahol emberek nagy tömegei élnek nyomorban, hajléktalanságban, betegségben, míg a társadalomnak egy kisebb része dúskál a javakban. De mi lehet a magoldás? Az alapjövedelem? Írásom nagyobb részét éppen ennek a problémának a fejtegetésére szánom.

4. A betegségek gyógyításával és megelőzésével foglalkozók jövője

Ha végleg kiirthatnánk a betegségeket, ha például minden ember olyan készülékkel rendelkezne, amely elpusztítja a kórokozókat, s az embereket meggyógyítja, akkor szükség van-e orvosokra, gyógyszergyárakra, gyógyszertárakra, gyógyászati eszközök, stb. gyártására, gyógyteák és általában gyógynövények termelésére, ezek forgalmazásával foglalkozó cégekre, stb.? Ha mindezekre nem lesz szükség, akkor mi lesz azokkal a milliókkal, akik ezekkel foglalkoznak? Hiányozni fog-e az a hatalmas profit valakiknek, amit ezek az ágazatok hoznak?
Orvosokra, gyógyszertárakra, gyógyászati eszközökre, gyógynövényekre, gyógyászattal foglalkozó kutatókra mindenképpen szükség lenne! Egyrészt nem csak kórokozó mikroszervezetek ártanak az embernek, hanem kárt okoznak a vegyszerek, levegőben lévő por és egyéb káros anyagok, vannak balesetek, (közlekedési, égési sérülések, stb.). De mennyi egészségügyi problémát okoz az ember saját magának és embertársainak? A káros szenvedélyek, az emberi önzés, másik ember eltaposása, a kiemelkedők és a lemaradók idegi tönkretétele, infarktusba kergetése? Az hogy „álljon be a sorba, mert kivágjuk” szemlélet, az irigység, amely a kiemelkedő embereket nem engedi érvényesülni. Másrészt a készülékek gyártására, továbbfejlesztésére, alkalmassá tételére újabb és újabb keletkező mikroorganizmusok, mutációk felismerésére, s frekvenciájuk felderítésére, stb. mindenképpen szükség lenne, ami jelentős számú, jól képzett kutatói, műszaki, gyártói, stb. apparátust igényelne.
Bizonyos, hogy az orvostudományban is gyorsütemben halad előre az automatizálás, ami valószínűleg kevesebb orvosi időt fog igényelni a gyógyításban adott népességszámot tekintve. (Egyenlőre tekintsünk el a népesség számának változásától.) A hosszú ideig kényszerülő sorbaállás, amikor hónapokat kell várni arra, hogy a beteg megfelelő orvosi ellátásban részesülhessen? (Ha egyáltalán megéri ezt a hosszú időt?) Kevés az egészségügyi dolgozó, az orvos, az ápoló? Már a kevesebb egészségügyi dolgozó is többre lenne képes megfelelő szervezéssel. Jó szervezés mennyi orvosi és beteg várakozási idő és mennyi idegi megterhelés megtakarítását jelenthetné? De több idő lenne egy-egy problémával küzdő ember ellátására, az orvosok és általában az emberek képzésére és továbbképzésére, tudományos kutatásra, stb.
Igen jelentős lenne, ha az orvosoknak, a betegségekkel, illetve a betegekkel, a sérültekkel foglalkozóknak több idejük lenne saját maguk továbbképzésére. Ma már az internet korában gyakran előfordul, hogy egyes, a beteg által már olvasott betegségekről, gyógymódokról, stb. szóló tudományos írásokról az orvos nem is hallott. Mert az orvosnak nincs rá ideje, hogy az internetet böngéssze. A ledolgozott munkaidő után már fáradt ahhoz, hogy tovább képezze magát, vagy az interneten olvassa a szakmával kapcsolatosan megjelent dolgokat.
Már ma is sokat jelent a „távgyógyítás”, az internetes és telefonos orvosi tanácsadás az egészséges életmóddal való megismertetésben, valamint a betegek segítésében. Gyakran a telefonos ügyeletszolgáltatással el lehet érni, hogy egy probléma otthon, orvosi jelenlét nélkül, vagy mentővel a kórházba történő beszállítás és kórházi kezelés nélkül megoldódjon. Milyen előrehaladás lehet az, amikor elektronikus szerkezetek az orvosok segítségével, vagy esetleg már automatizált úton segítenek az egészségügyi probléma megismerésében és megoldásában?
Mindig lesznek olyan problémák, amiket a gépek, szerkezetek nem képesek megoldani. Nem csak a sérülések, de például, ha a káros mikroorganizmusokat valamilyen szerkezet fel is tudja ismerni és megsemmisíteni, nem biztos, hogy az általuk okozott problémákat, sebeket tudja semlegesíteni, meg tudja gyógyítani. Induljunk ki abból például, hogy az erekbe lerakódott meszesedést káros mikroorganizmusok (is) okozzák. Ha megsemmisítjük a káros mikroszervezeteket, akkor vajon a mészlerakódás feloldódik, eltűnik? Ha nem, akkor szükség van az orvosra, az orvosságra!
Egy szó, mint száz: bármennyire fejlődik az elektronika, a technika, az orvosokra, beteggondozókra mindig szükség lesz! Lehet, hogy a népesség számához viszonyítva esetleg sokkal kevesebbre, vagy ugyanannyira, esetleg még többre, de több idő jut a problémák megoldására, a képzésre és önképzésre, s tudományos kutatásra, fejlesztésre, s a nagyon fontos pihenésre, szórakozásra, stb.
De engedjünk meg magunknak egy szélsőséges gondolatot! Ha minden problémát meg lehetne oldani gépek, elektronikus szerkezetek által, tehát olyan társadalmat teremteni, ahol nem lenne beteg ember, akkor célszerű lenne ezt megakadályozni, s engedni milliók megbetegedését csak azért, hogy más milliók foglalkozhassanak ezek ápolásával, gyógyításával, gyógyszerek gyártásával? Elképzelhetetlen! Kinek (lenne?) ez érdeke?
A gyárakban mind nagyobb teret hódít a termelés automatizálása, s ezáltal igen nagy mértékben növekszik a termelékenység. Ez természetesen csökkenti a kézimunka iránti igényt, ha úgy tetszik, az adott gyárban a munkaerőlétszám szükségletet. Állítsuk meg az automatizálást, mert az a munkanélküliség növekedéséhez vezet? Mi lehet a megoldás?
Ma már sofőr nélküli autók is léteznek és számuk gyarapodni fog, s ezek még biztonságosabbak is, mint a sofőr által vezetett autók, tehát kevesebb sofőrre lesz szükség. Állítsuk le az ilyen autók gyártását?
Ma már elképzelhető olyan jövő, hogy a mezőgazdaság számára olyan traktorokat gyártanak, amelyekbe be lehet programozni pl. adott növények technológiai folyamatát, s a traktor érzékeli, hogy adott időintervallumban milyen munkát kell elvégeznie, de érzékeli az időjárást és a várható időjárást is, aminek alapján meghatározza a munka elvégzéséhez a legcélszerűbb időpontot, ekkor beindul, üzemanyagot tankol, magára kapcsolja a szükséges munkagépet, kimegy a meghatározott területre, elvégzi a munkát, visszamegy a telephelyre, a munkagépet helyére viszi, s beáll a saját parkolójába. Mindezt emberi beavatkozás nélkül. Nem lesz tehát szükség munkaerőre! De mi lesz az emberekkel? Erről később lesz szó, most azonban megkerülhetetlen, hogy ne ejtsünk szót a magyar mezőgazdaságban az elmúlt években bekövetkezett problémákról.
Az emberi munkaerő foglalkoztatásának a magas terhe, amikor az emberi munka költsége a vállalatnál az állami elvonás következtében kétszerese annak (vagy ennél is több), mint a munkabér, tehát a munkaerő foglalkoztatása drága, ugyanakkor az állam jelentős támogatást nyújt a mezőgazdaságban használatos gépek beszerzéséhez, akkor a gazdáknak az volt az érdeke, hogy jól gépesíthető növényeket termesszenek, amelyek kevés munkaerőt igényelnek. Ez be is következett, s a mezőgazdaságban foglalkoztatottak száma hihetetlen mértékben lecsökkent. (1. táblázat és 1. ábra)
1. Táblázat. A mezőgazdaságban foglalkoztatottak éves átlagos létszáma Magyarországon
Év	Éves átlagos létszám	Év	Éves átlagos létszám	
1965	1,274.000	1998	 274.700	
1970	1,193.700	1999	 275.700	
1975	1,039.000	2000	 255.500	
1976	1,008.600	2001	 243.400	
1977	 988.300	2002	 240.900	
1992	 460.100	2003	 215.200	
1993	 349.400	2004	 204.900	
1994	 327.600	2005	 194.000	
1995	 295.100	2006	 190.100	
1996	 302.400	2007	 181.500	
1997	 287.800	2008	 172.900	

1. Ábra: A mezőgazdaságban foglalkoztatottak éves átlagos létszáma Magyarországon

Ez előre látható volt. „Az eszközértékek növekedésével a többi körülményt változatlanul hagyva a termelési szerkezet a szakosodás irányában változik, az eszközkihasználás csökken, a jövedelem pedig kezdetben gyorsabb, majd egyre lassuló ütemben emelkedik.”	 (http://mek.oszk.hu/07400/07430)
 A könyvben található irodalomjegyzék is érzékelteti, hogy az 1970-es években különösen sokat foglalkozott a tudomány a műszaki fejlesztés kérdéseivel és hatékonyságával, az élő és a tárgyiasult munka kapcsolatával, az élő és a tárgyiasult munka csere hatékonyságának a kérdéseivel. (Lásd. Dr. Dimény Imre, Dr. Gönczi Iván és mások könyvei, szakcikkei.)
Növekedett tehát a termelés szakosodása, a jól gépesíthető növények termelése, de külföldről szerezzük be (gyakran sokkal rosszabb minőségben) a munkaigényes, Magyarországon jó minőségben megtermelhető növényeket. Jellemző példa, hogy a külföldről importált keserű ízű hagymát a valamikor igen jó hagymatermesztő Makón csomagolják. Nem termesztik, hanem csomagolják! De hol van már a munkaigényes cukorrépa termesztése és a cukorgyártás? Stb.
De ez a folyamat nem csak Magyarországon, de más országokban is végbement, gépesítés, s az ezzel járó szakosított (jól gépesíthető) termékek előtérbe helyezése, stb. Hasonlóan, még gyorsabb ütemben ment és megy végbe az ipari termelés és a szolgáltatások automatizálása, beleértve az adminisztratív, hivatali tevékenységeket is. Mindez pedig az emberi munka, az emberi közreműködés igényének a csökkentését jelenti, felszabadítja az embert a sokszor kényszerűen végzett munka alól, szabaddá teszi olyan tevékenységre, amelyekben sikeres lehet.
Sajnos a régebbi évekre vonatkozóan nem rendelkezem éves adatokkal, de így is jól érzékelhető, hogy 1965-2008 között, azaz 43 év alatt a mezőgazdaságban foglalkoztatottak száma 13,6 %-ra, tehát csaknem tizedére, vagyis 1,101.100 fővel csökkent. Ezek az emberek munkanélkülivé váltak, hiszen a gazdaság más ágazataiban is csökkent a munkaerő igény. Ha meggondoljuk, hogy mennyi munkanélküli segélyt kellett ezért kifizetni, nagyon szomorú képet kapunk. A munkanélküliek egészségromlásáról nem is beszélve.

5. A népesség szaporodása, túlnépesedés

Mint az alábbi (interneten megtalálható) adatok és ábra mutatja, a világ népessége gyors ütemben, exponenciálisan növekszik. (2. Táblázat, 2. Ábra)
2. Táblázat. A világ népességének alakulása
Year	Population (Million)	Year	Population (Million)	
1	200	1970	3700	
1000	275	1975	4000	
1500	450	1980	4500	
1650	500	1985	4850	
1750	750	1990	5300	
1804	1000	1995	5700	
1850	1200	1999	6000	
1900	1600	2006	6500	
1927	2000	2009	6800	
1950	2550	2011	7000	
1955	2800	2025	8000	
1960	3000	2043	9000	
1965	3300	2083	10000	

2. Ábra. A világ népességének alakulása (a színes vonal a tényleges értékeket, a fekete az adatokhoz illesztett függvényt mutatja.)

A népesség ilyen gyorsütemű, sőt gyorsuló ütemű növekedése annak ellenére következett be, hogy a háborúknak, a betegségeknek, a járványoknak, stb. százmilliók estek áldozatul. Felvetődik a gondolat, hogy ha nem lettek volna háborúk, betegségek, járványok, stb., azaz az emberiséget pusztító folyamatok, akkor ma hány milliárd ember élne a földön? Fontos kérdés, hogyan lehetne elérni, hogy ha e pusztító folyamatok megszűnnének, az emberiség szaporodása, létszámának a növekedése ne haladja meg a társadalom adott fejlettségi fokán megfelelő megélhetést biztosító létszámot?
Valószínűleg a legfontosabb tényező e tekintetben az oktatás. Különösen fontos, hogy az oktatás felkeltse az emberek vágyát a tudásra és az alkotásra. Természetesen ahhoz, hogy az emberek vágyjanak a tudás megszerzésére és módjuk is legyen erre, szükséges, hogy megélhetésük elfogadható szinten biztosítva legyen. Az interneten megtalálhatjuk a világ népességének számát az alábbi linkre klikkelve. http://www.ksh.hu/interaktiv/grafikonok/vilag_nepessege.html valamint több más helyen.
A 3. Táblázat jól szemlélteti, hogy a legszegényebb, s az oktatásban is legkevésbé elöl járó világrészekben a legmagasabb a népesség szaporodási aránya. 1950 és 2010 között (tehát 60 év alatt) a világ népességének a száma közel háromszorosára emelkedett. A legnagyobb arányban Afrika és Ázsia népessége gyarapodott. Legalacsonyabb a szaporodási arány Európában és Észak-Amerikában, ahol mind az életszínvonal, mind pedig az oktatás magasabb színvonalú.
A fentiek alapján levonható az a következtetés is, hogy az életszínvonal és az oktatás színvonalának általános növekedése fékezheti a népszaporodást, azaz a népesség számának a Föld eltartó képességéhez történő igazodását.
3. Táblázat. A világ népességének alakulása kontinensek szerint (fő).
Kontinens	1950	2010	1950=100 %	
Afrika	228 901 723	1 216 129 815	531,29	
Ázsia	1 394 017 757	4 436 224 473	318,23	
Európa	549 089 107	738 849 002	134,56	
Észak-Amerika	171 614 868	360 529 324	210,08	
Közép és Dél Amerika	168 843 911	641 029 306	379,66	
Ausztrália és Óceánia	12 681 946	39 901 355	314,63	
Összesen	2 525 149 312	7 432 664 275	294,35	

Még szemléletesebb a 4. Táblázat:
4. Táblázat. A világ népességének időbeli változása a fejlett és a fejlődő országokban

Év	Népesség millió fő	Fejlett területek népessége
millió fő	Fejlődő területek népessége millió fő	Fejlett területek népessége %-ban	Fejlődő területek népessége %-ban	Évi nép-
szaporodás
összesen	Évi népszapo-rodás fejlett országokban %	Évi népszapo-rodás fejlődő országokban %	
1750	790	200	590	25	75	0,4	0,4	0,4	
1800	980	250	730	26	74	0,4	0,4	0,4	
1850	1.260	345	915	27	73	0,5	0,7	0,5	
1900	1.650	570	1.080	35	65	0,5	1	0,3	
1950	2.525	830	1.695	33	67	0,8	0,8	0,9	
1960	3.040	945	2.095	31	69	1,9	1,3	2,1	
1970	3.695	1.045	2.650	28	72	2	1	2,4	
1980	4.415	1.130	3.285	26	74	1,8	0,8	2,2	
1983	4.700	1.155	3.545	25	75	1,7	0,7	2,1	
1990	5.240	1.205	4.035	23	77	1,6	0,6	2	

A táblázatból kitűnik, hogy a világ népessége 1750-1990 év között (tehát 240 év alatt) 6,63 szorosára emelkedett. Ugyanakkor ez alatt a 240 év alatt a fejlett területek népessége csak 6,11 szeresére, a fejlődő területek népessége pedig 6,84 szeresére emelkedett. Így aztán a fejlődő területek népessége a teljes népességen belül 25 %-ról 23 %-ra csökkent, míg a fejlődő területek népessége 75 %-ról 77 %-ra növekedett.
Érdekes a népszaporodás változását is nyomon követni. A fejlett országokban a 240 év alatt a népszaporulat évi 0,4 %-ról 1,6 %-ra, tehát négyszeresére, a fejlődő országokban 0,4 %-ról 2 %-ra, tehát ötszörösére emelkedett. Az adatok azt mutatják, hogy a világ népessége gyors ütemben növekedik, de ezen belül is a szegényebb területek, a fejlődő országok népességének a növekedése gyorsabb ütemű.
Még érdekesebb képet kapnánk, ha az egyes területeken belül is ki lehetne mutatni a gazdagabb és a szegényebb népesség szaporodásának az ütemét. Bizonyosan kitűnne ebből, hogy a szegényebb, kevésbé iskolázott népesség szaporodása a gyorsabb ütemű. Ennek sok oka van. Az oktatás illetve képzettség, vallási, politikai, állami, nemzetiségi, stb. elkülönülések, az emberek közötti vagyoni, megélhetőségi egyenlőtlenségek, stb.
Egyik előző, interneten is megjelent könyvemben igen jól érzékelhető statisztikai adatokat közöltem, amelyek az előbbi következtetéseimet alátámasztják. (http://mek.oszk.hu/01600/01621)
Az adatokból tehát arra lehet következtetni, hogy a népesség növekedése éppen a szegényebb, kevésbé iskolázott kontinenseken a leggyorsabb, a gazdagabb, iskolázottabb vidékeken a leglassúbb. Tehát nem rendeletileg, kényszereszközökkel lehet a népesség szaporodását megfelelő szinten tartani, hanem azáltal, ha megfelelő életszínvonalat és oktatást tudunk az emberek számára biztosítani. Az oktatás tekintetében nem is annyira a lexikális tudás a fontos, hiszen azt az internet mindinkább biztosítja, hanem az érdeklődés, a tudásszomj felkeltése, s annak megtanítása, hogy hogyan lehet a lexikális tudáshoz hozzájutni, s azt felhasználni, sőt továbbfejlesztésére törekedni.
Ha tehát a szegényebb, kevésbé iskolázott régiókban leggyorsabb a népesség szaporodása, ez természetesen együtt jár (és járt is!) azzal, hogy az idők folyamán egyre nő a szakadék a fejlettebb és kevésbé fejlett régiókban lakók életszínvonala között, ami eleve nagy feszültségeket generál az emberek között. A problémát még súlyosbítja, hogy a technika fejlődésével, mind a termelési folyamatok, mind a szolgáltatások, a hivatali munka, az egészségügyi ellátás, stb. területén, vagyis az élet minden területén a társadalom gyorsuló ütemben halad az automatizálás felé. Ennek következtében még a nagyobb népességlétszám ellátására is mind kevesebb emberre lesz igény, azaz, ha nem történik gyökeres változás a világban, akkor egyre nagyobb embertömegek válnak munkanélkülivé, nyomorgóvá, ami a földrészek és társadalmi csoportok között robbanáshoz vezető hatalmas feszültséget okozhat. A társadalom minden tagjának, de különösen a hatalmon lévő politikusoknak és a gazdaságot kezükben tartóknak érdeke (lenne?!) tehát egy gyökeres, kedvező változás. Kérdés, hogy a „feltétel nélküli” alapjövedelem jelenthetné-e a megoldást?

6. „Feltétel nélküli” alapjövedelem

A feltétel nélküli szavak idézőjelbe tétele nem véletlen. Tulajdonképpen ilyen szerintem nincs! Mindenképpen vannak feltételek. Egyik legfontosabb feltétel, hogy alapjövedelmet (ha a csalási lehetőségektől eltekintünk) csak létező személy kaphat. De nem ez az egyedüli, hanem sok más feltétel is lehetséges, amelyek attól függenek, hogy milyen körben és milyen szemlélettel valósulhat meg az alapjövedelem.
Ha egy ország, ország-csoport, egyes országok önállóan vezetik be az alapjövedelmet, akkor mindenképpen meg kell határozni, hogy az minden ott tartózkodót, vagy ott lakót megilleti-e? Egyébként a szegényebb, (illetve az alapjövedelmet még be nem vezető) országokból milliók települhetnének át az adott országba, ami igen rövid idő alatt annak az országnak a csődbemenetelét jelenthetné. Ha néhány évi ott lakáshoz kötnék a jogosultságot, akkor is meg lenne a lehetősége az áttelepülésnek, s a lakosság létszáma gyors ütemben gyarapodhatna. Talán megoldás lehetne az állampolgársághoz kapcsolt feltétel? De kik kaphatnak állampolgárságot? Lehet-e itt is visszaélés?! Ugyancsak felmerül, hogy mi a helyzet azokkal, akik az adott ország állampolgárai, de ideiglenesen, vagy hosszú távon, esetleg véglegesen külföldön tartózkodnak, esetleg kettős állampolgárok, vagy az adott országban élnek ugyan, de átjárnak a szomszéd országba dolgozni és ott keresethez jutnak? Vagy valamilyen módon (esetleg vásárlással?) megkapják az adott ország állampolgárságát? Számos kérdés, feltétel tisztázandó tehát, ha egy vagy több ország (ország-csoport) egyedileg vezetné be az alapjövedelmet.
Ilyen tekintetben egyszerűbb lenne a kérdés, ha az egész világon, tehát minden országban egyszerre vezetnék be az alapjövedelmet, azonos, vagy eltérő szinten. Ha ugyanis az egyes országokban meghatározott alapjövedelem eltérő szintű lenne, akkor ismét népvándorlás következhetne be, az alacsonyabb alapjövedelem szint felől a magasabb felé. De ha azonos lenne minden országban, akkor is probléma lehetne, hiszen más a megélhetési költség a különböző éghajlatokban, országokban, stb. Na és vajon a megélhetési költségek nem változnának-e a vásárlóerő változásának a hatására? Esetleg lehetne az alapjövedelmet az egyes országokban objektíven kialakítható megélhetési szintekhez alapozni? Nehéz kérdések!
A későbbiekben éppen ezen problémák miatt is több változatban szükséges vizsgálni az alapjövedelem számszerű példákkal történő modellezését az egyes országokra és az egész világra vonatkozólag is.
Véleményem szerint bizonyos, hogy a társadalom előbb-utóbb rá fog kényszerülni valamilyen megoldásra! Hihetetlen problémát és embertelenséget jelentene, ha a feszültség megoldását (továbbra is!) a társadalom jelentős részének a betegségekkel, járványokkal, háborúkkal történő kiirtásában találnánk meg. Célszerűbb lenne minél előbb egy emberséges, tehát értelmes emberekhez méltó megoldást találni. Ilyen megoldás lehetne valószínűleg a célszerűen kialakított alapjövedelem.
Írásomban (mint már arról szó volt) nem receptet kívánok adni, inkább matematikai modellezéssel vizsgálni és számadatokkal illusztrálni különböző megoldási lehetőségeket, s kérdéseket, problémákat megfogalmazni ezekkel kapcsolatban.

7. Matematikai modell

Az alapjövedelem bevezetése - mint arról eddig is volt szó - sok probléma tisztázását igényli, s igen bonyolult kérdéseket vet fel. Úgy vélem azonban, hogy ennek ellenére sem felesleges különböző megoldási lehetőségek vizsgálatára alkalmas matematikai modellek kidolgozásával foglalkozni. Többféle modell is lehetséges attól függően, hogy a előbbiekben tárgyalt és további sok más problémát hogyan kívánjuk kezelni.
A számszerű példákat egyszerű szimulációs modellel fogjuk vizsgálni, de ma már a matematika és a számítástechnika fejlettsége sokkal komplexebb modellek megalkotását és megoldását, modellváltozatok és megoldások változatosságát is lehetővé teszi. A nagyobb probléma jelenleg még a modell megalkotásához szükséges adatok biztosítása, bár éppen a számítástechnikai lehetőségek megteremtenék ennek lehetőségét is, ha lenne rá akarat.
Mi több! Ki lehetne dolgozni olyan automatizált rendszert is, amely viszonylag kevés emberi beavatkozás mellett is működőképes lenne, igazítva a modell adatbázisát és megoldását az állandóan változó világ viszonyaihoz. Adatbázis hiányában tehát jelenleg kizárólag a modell elméleti felvázolására lehetne vállalkozni, azonban ennek leírása, különösen a sokféle változat lehetőségét is tekintve igen terjedelmes volna, ezért e helyütt erre nem vállalkozhatok.
Az alábbiakban tehát egy egyszerű modellt készítettem, Excel táblázatszerkesztőre, amely könnyen érthető és áttekinthető, s alkalmas országokat, ország csoportokat, vagy akár az egész világot tekintve különböző variációk szimulálására, majd ennek alkalmazásával készítettem számszerű példákat egy országra, valamint az egész világra kiterjesztve.
 Alapjövedelem modellezése során a vizsgálatba vont népességet különböző csoportokba sorolhatjuk. Így például csoportosíthatjuk a népességet kor szerint, nemek szerint, lakóhelyek szerint, vallás szerint, vagy a világ népességét földrészek szerint, különböző országok, vagy ország csoportok szerint, nemek, korcsoportok szerint, stb. illetve ezek összes lehetséges kombinációi szerint. Ennek alapján tehát n-féle népességcsoportot különböztetünk meg.
Vezessük be a következő szimbólumokat:
i = az i-edik vizsgált csoport (i=1,2,…,n)
Ni = Alapjövedelemben részesítendők száma az i-edik csoportban
Nö = Az alapjövedelemben részesülő népesség összes létszáma, ahol
Nö=N1+N2+…+Nn=∑Ni
Li% = Alapjövedelemben részesítendők száma az i-edik csoportban %-ban 
azaz Li%=100*Ni/Nö
Ai = A havi alapjövedelem nagysága a 1 főre vetítve az i-edik csoportban
Ai% = Az összes alapjövedelemnek (Aö-nek) hány százalékát kapja az i-edik csoport 1 főre vetítve, alapnak tekintve az n-edik csoport adatát (100*Ai/ /An)
Aiö= A havi alapjövedelem nagysága összesen az i-edik csoportban (Ni *Ai)
Ag = A havi összes alapjövedelem %-a, az évi GDP %-ában 100*AiöGé
Agé = Az évi összes jövedelem az összes GDP %-ában 12*Aiö/Gé
Gé = GDP/év
Foglaljuk táblázatba a modellt. (7. táblázat.)

7. Táblázat. Egyszerű szimulációs modell táblázatban

Megnevezés	1. csoport	2. csoport	3. csoport	…	i. csoport	…	n. csoport	Összesen	
Létszám fő	N1	N2	N3	…	Ni	…	Nn	Nö	
Létszám %-os
megoszlása	100*N1/Nö	100*N2/Nö	100*N3/Nö	
…	100*Ni/Nö	
…	100*Nn/Nö	100	
Alapjöv 
Ft/Fő/Hó	A1	A2	A3	…	A4	…	A5	****	
Alapjöv az 
N-edik csoport
%-ában	100*A1/An	100*A2/An	100*A3/An	
…	100*Ai/An	
…	100	****	
Alapjöv 
Ft/Hó össz. 	N1*A1	N2*A2	N3*A3	
…	Ni*Ai	
…	Nn*An	∑NiAi	
Havi alapjöve-delem az évi GDP %-ában	100*N1*A1/Gé	100*N2*A2/Gé	100*N3*A3/Gé	

…	100*Ni*Ai/Gé	

…	100*Nn*An/Gé	∑NiAi/Gé	
Alapjöv 
Ft/Év össz. 	12*N1*A1	12*N2*A2	12*N3*A3	
…	12*Ni*Ai	
…	12*Nn*An	12*∑NiAi	
Alapjöv (évi)
GDP %-ában	100*12*N1*A1/Gé	100*12*N2*A2/G	100*12*N3*A3/Gé	
…	100*12*Ni*Ai/Gé	
…	100*12*Nn*An/Gé	100/12*∑NiAi	

8. Alapjövedelem bevezetése egy országban

Mindenek előtt készítsünk el, az előző táblázatos formát alkalmazva, pár számszerű példát, hogy Magyarországhoz hasonló nagyságú és gazdaságú országban milyen változatok képzelhetők el.
Magyarország lakossága 2015-ben 9,849 millió fő, GDP termelése pedig 2014-ben 32.179.666.000.000 Ft volt.
Egyszerűség kedvéért induljunk ki kerekített számokból. A vizsgált ország lakosságát vegyük 10 millió főnek, a GDP termelést pedig vegyük kereken 32 ezer milliárd forintnak, mely összeg tisztán megmarad, miután minden termelési, szolgáltatási, oktatási, egészségügyi, stb. költség elszámolásra került.
Ha tehát a népesség 10.000.000 fő és a GDP 32.000.000.000.000 Ft, akkor az 1 főre jutó GDP évi 3.200.000 Ft, azaz havi 266.666 Ft.
Természetesen nem lehet a teljes összeget felélni, szükség van felhalmozásra is. Tegyük fel, hogy a 32.000.000.000.000. Ft 20 %-át, azaz 6.400.000.000.000 Ft-ot felhalmozásra fordítja az ország, s így marad felhasználásra 25.600.000.000.000 Ft. Ez egy főre számítva 2.500.000 Ft, egy hónapra pedig 208.333 Ft. Az egyszerűség kedvéért maradjunk a 32.000.000.000.000 Ft felosztása mellett, hiszen a felhalmozásra fordított összeg is része a GDP-nek.
Ismeretes az interneten található adat, amely szerint a létrehozott GDP 80 %-át a lakosság 20 %-a, a 20 %-át pedig a lakosság 80 %-a uralja. E szerint 2.000.000 főnek jut 25.600.000.000.000 Ft, 8.000.000 főnek pedig 6.400.000.000.000 Ft.
Így az egy főre jutó GDP az első csoportban évi 12,800.000 Ft, azaz havi 1.066.667 Ft, a második csoportban pedig 800.000 Ft, azaz havi 66.667 Ft.
(A problémát bonyolítja, ha valójában a fenti összeg még nem jelent nettó, tehát elfogyasztható jövedelmet. Az állam ennek mintegy 50 %-át elvonja (ÁFA, illetékek, egészségügyi és nyugdíj hozzájárulás, bírságok, stb. címén). Az egyszerűség kedvéért ettől tekintsünk el, hiszen tovább bonyolítja a kérdést, hogy az állam a felhalmozásból is elvonja az ÁFA-t, stb. meg a munkabéreket is megadóztatja, stb. A helyzet igen bonyolult matematikai modellhez vezethet. Vegyük alapul tehát a bruttó összegeket, azzal a tudattal, hogy azt még esetleg jelentős elvonás is terhelheti.)

Magyarországon a Párbeszéd Magyarországért párt dolgozott ki részletes és alapos elemzést, javaslatot az alapjövedelem bevezetéséről. (www.parbeszedmagyarorszagert.hu/alapjovedelem) Vegyük kiindulási alapként az általuk kidolgozott javaslatot. E szerint a lakosságot négy csoportba sorolják. Az első csoport a 18 év alatti fiatalkorúak, akik havi 25.000 Ft alapjövedelemre lennének jogosultak. Második csoport a munkaviszonnyal nem rendelkező 18 év felettiek, havi 50.000 Ft alapjövedelemre jogosultak. A harmadik csoportba sorolják a várandós kismamákat, havi 75.000 Ft alapjövedelemmel, s végül a munkaviszonnyal rendelkezőket, akiknek a havi 100.000 Ft az alapjövedelme (a minimálbér.) Részletes kidolgozást találunk itt a javaslat bevezetésének költségvetési hatásáról is.
Vegyük tehát először a PM javaslatát az alapjövedelem összegeire vonatkozólag, s némi változtatással foglaljuk egyszerű táblázatba az adatokat. Ennek során a népességet és a hozzájuk kapcsolt havi alapjövedelmet öt csoportba soroltam, a következők szerint:
18 év alattiak	25.000 Ft	
Várandós kismamák	75.000 Ft	
Öregségi nyugdíjasok	50.000 Ft	
18 év feletti inaktívak (munkanélküliek)	50.000 Ft	
18 év feletti aktívak (minimálbér)	100.000 Ft	
Tételezzük fel tehát, hogy ezt az összeget minden magyar, s Magyarországon élő állampolgár megkapja. Természetesen az ezen felüli jövedelem után jövedelem adót kellene fizetni. Csupán megjegyezhetjük, hogy talán a progresszív jövedelem adó lenne a legcélszerűbb, hiszen pl. a minimálbéren felüli kis összeg magas adóztatása nem ösztönözne a munkára.
Nézzük tehát a táblázatba foglalt adatokat.
4. Táblázat. Ha az alapjövedelem az alapkategória %-ában van megadva kategóriánként. (Alapkategóriának tekintve a 18 év feletti aktív kategóriát.)
Megnevezés	18 év alatt	Várandós	Öregségi nyugdíjas	18 év feletti inaktív	18 év feletti aktív	Összesen	
Létszám fő	1.870.000	90.000	2.000.000	2.600.000	2.840.000	9.400.000	
Létszám %-os
megoszlása	19,89	0,96	21,28	27,66	30,21	100	
Alapjöv Ft/Fő/Hó	25.000	75.000	50.000	50.000	100.000	****	
Alapjöv a 18 feletti
aktív %-ában	25	75	50	50	100	****	
Alapjöv Ft/Hó össz. 	46.750.000.000	6.750.000.000	100.000.000.000	130.000.000.000	284.000.000.000	567.500.000.000	
Alapjöv (havi)
GDP %-ában	0,17	0,03	0,37	0,48	1,05	2,11	
Alapjöv Ft/Év össz. 	561.000.000.000	81.000.000.000	1.200.000.000.000	1.560.000.000.000	3.408.000.000.000	6.810.000.000.000	
Alapjöv (évi)
GDP %-ában	1,75	0,25	3,75	4,88	10,65	21,28	
A táblázat egyszerű Excel táblázat, amelyben zöld számok jelzik az átírható adatokat, hogy egyszerű legyen más népesség és népességmegoszlás, valamint alapjövedelem kategóriák átírásával a táblázat piros adatainak átszámítása. Az adott esetben a PM adatait vettem alapul, tehát 9,4 milliós lakosságot, 1,9 millió 18 év alattit, 90 ezer várandós kismamát, 2,841 alkalmazásban állót, 2, millió nyugdíjast 2,7 millió 18 év és nyugdíjkorhatár közötti inaktívat. Mivel ezek a számok nem pontosan adják ki a 9,4 milliót, némi, a lényeget nem érintő kerekítést alkalmaztam. Az Excel táblázat könnyebb kezelhetősége (átszámítás) miatt az alapjövedelem kategóriákat a 18 év feletti aktívakat 100 %-nak véve %-ban adtam meg, ami a jelen esetben ugyanazokat az adatokat jelenti, mintha abszolút számokban adtam volna meg, tekintve, hogy a 18 év feletti aktívak alapjövedelme éppen 100.000 Ft. Ha ezt az alapjövedelmet változtatjuk az Excel táblázatban, akkor minden kategória alapjövedelem értéke megváltozik, ami lehetővé teszi sokféle változat előállítását. Hasonló megoldást lehet előállítani a létszám változtatásával is.
Érdekes, hogy az éves alapjövedelem az évi GDP-nek csak 21,28 %-a. A 78,72 % marad a felhalmozásra, azaz a termelés bővítésére, korszerűsítésére, a bérek és jövedelmek differenciálására, a további állami elvonásokra, stb. Most is problémát jelenthet, ha a fenti összegnek 25-50 %-át, vagy még többet elvonja az állam ÁFA, egészségügyi, nyugdíjjárulék, illetékek, büntetések, stb. címén. Így a 21,28 % már csak 10,64-16,35 % lesz!
Kérdés azonban az is, hogy az alapjövedelem meghatározása szempontjából célszerű-e a népességet csoportokra bontani? Nem biztos, hogy a 18 éven aluli megélhetése, iskoláztatása, stb. kevesebbe kerül, mint a felnőtt inaktívak megélhetése. Mi lenne például, ha minden ember nemre, korra való tekintet nélkül azonos alapjövedelmet kapna. (Esetleg az megfontolandó, hogy az alapjövedelem mikortól kezdve járjon, megszületéstől, vagy fogantatástól? E tekintetben is felmerülhetnek vitás kérdések.)
Tegyük fel, hogy minden ember 50.000 Ft alapjövedelmet kap megszületésétől kezdve, aktív, vagy inaktív. Természetesen az aktív dolgozó ember ezen felül megfelelő szintű munkabért kap, ez után adót fizet.

5. Táblázat. Egységesen 50.000 Ft alapjövedelem.
Megnevezés	18 év alatt	Várandós	Öregségi nyugdíjas	18 év feletti inaktív	18 év feletti aktív	Összesen	
Létszám	1870000	90000	2000000	2600000	2840000	9400000	
Létszám %	19,89	0,96	21,28	27,66	30,21	100	
Alapjöv Ft/Fő/Hó	50000	50000	50000	50000	50000	***	
Alapjöv a 18 feletti 
aktív %-ban	100	100	100	100	100	***	
Alapjöv Ft/Hó össz.
1000 Ft-ban	93500000	4500000	100000000	130000000	142000000	470000000	
Alapjöv % (havi)	0,29	0,01	0,31	0,41	0,44	1,47	
Alapjöv Ft/Év össz.
1000 Ft-ban	1122000000	54000000	1200000000	1560000000	1704000000	5640000000	
Alapjöv % (évi)	3,51	0,17	3,75	4,88	5,33	17,63	
Most tehát az alapjövedelem a GDP 17,63 %-át teszi ki.
Az 50.000 Ft havi alapjövedelem különösen lakás nélküli egyedülállónak nagyon kevés, ebből még az albérletet sem tudja kifizetni. Élelemre nem is gondolhatna. Márpedig, ha az automatizálás előrehalad és a népesség szaporodna, akkor sokan nem juthatnak munkához. Kérdés, hogy mi lenne egységes havi 100.000 Ft alapjövedelem esetén? Ezt mutatja a következő táblázat.
6. Táblázat. Egységesen 100.000 Ft alapjövedelem.
Megnevezés	18 év alatt	Várandós	Öregségi nyugdíjas	18 év feletti inaktív	18 év feletti aktív	Összesen	
Létszám	1870000	90000	2000000	2600000	2840000	9400000	
Létszám %	19,89	0,96	21,28	27,66	30,21	100	
Alapjöv Ft/Fő/Hó	100000	100000	100000	100000	100000	***	
 Alapjöv. a 18 év 
feletti %-ban	100	100	100	100	100	***	
Alapjöv Ft/Hó össz. 
1000 Ft	187000000	9000000	200000000	260000000	284000000	940000000	
Alapjöv % (havi)	5,84	0,28	6,25	8,13	8,88	29,38	
Alapjöv Ft/Év össz. 
1000 Ft	2244000000	108000000	2400000000	3120000000	3408000000	11280000000	
Alapjöv % (évi)	7,01	0,34	7,50	9,75	10,65	35,25	
Most a GDP 35,25 %-át tenné ki az alapjövedelem. Tulajdonképpen a havi 100.000 Ft sem biztosítana elviselhető életszínvonalat a lakás nélküli (albérletben lakó) egyedülállónak, akik hajléktalanná válnak, ha nem jutnak munkához. Márpedig, mint arról szó volt, a népesség létszámának s egyben az automatizálásnak a növekedése következtében (a termelésben különösen) egyre kevesebb ember foglalkoztatására lesz szükség. A GDP többi része minden esetben a differenciált bér és jövedelem, valamint az állami jövedelem részét képezné.
Természetesen az is nagy kérdés, hogy az alapjövedelemből szükséges-e az állami elvonás? Ha mégis, akkor az milyen mértékű legyen?
A további változatok elkészítését és vizsgálatát az érdeklődő olvasóra bízom.
Tegyük fel most, hogy az alapjövedelem az adott országban mind a 10 millió embernek 100.000 Ft havonta. A 10 millió emberből azonban 4 millió, azaz 40 % dolgozik, tehát jövedelemmel rendelkezik, 60 % kizárólag az alapjövedelemből él. Tegyük fel, hogy a dolgozó emberek átlagjövedelme havi 300.000 Ft, s az átlagos adó legyen 33 %, azaz 100.000 Ft. E szerint tehát csupán 4 millió kereset nélküli ember alapjövedelme terheli a társadalmat, vagyis a fenti táblázatban közölt GDP-t terhelő alapjövedelem 35,25 % helyett csak 23,62 % lenne, s a 76,38 % a tisztán munkabér, profit és fejlesztés céljait szolgálná.
Természetesen a 300.000 Ft bér és a 33 % adókulcs csak átlagot jelent, de a keresetek, vagy inkább jövedelmek igen eltérőek lehetnének, s az adó ennek megfelelően igen progresszív lehetne. Például a havi 200.000 Ft jövedelmet esetleg csak 20 % adó, azaz 30.000 Ft terhelné, míg az 1.000.000 Ft jövedelmet már 50-60 % is terhelhetné. Ha tehát valaki nem dolgozik, akkor a nettó jövedelme havi 100.000 Ft lenne, adó nem terhelné. Ha minimálbéren, azaz havi mondjuk 200.000 Ft-ért dolgozik, s ehhez megkapja a 100.000 Ft alapjövedelmet is, akkor a havi jövedelme 300.000 Ft, s így havi 60.000 Ft adó terhelné, s marad nettó 240.000 Ft jövedelme. Ez pedig már 2,4-szer nagyobb jövedelem, mint az alapjövedelem, tehát ezért érdemes dolgozni. Az 1.000.000 Ft havi keresettel rendelkező ember viszont az alapjövedelemmel együtt 1.100.000 Ft-ot keres havonta. Ha az adó 50 %-os, akkor a havi nettó jövedelme 550.000 Ft. Havi 2.000.000 Ft nettó kereset esetén az alapjövedelemmel együttes keresete 2.100.000 Ft, ami után 50 % adóteher esetén a nettó jövedelme 1.050.000 Ft.

9. Alapjövedelem bevezetése a világ minden országában

A népvándorlás elkerülése miatt is célszerű lenne, ha az alapjövedelmet az egész világon egyszerre vezetnék be. Ebben az esetben is sok kérdést kellene tisztázni. Erre azonban csak egy megfelelően felszerelt, szakképzett kutatócsoport többhavi, vagy többéves kutatómunkával lenne képes, de még akkor is állandó vizsgálódás és az adatoknak a változó világ függvényében történő változtatásával, karbantartásával. Maradjunk jelenleg néhány egyszerűsített változat megvizsgálásánál.
Az egyszerűség kedvéért induljunk ki kerek számokból. Tegyük fel, hogy a világ lakossága egy adott időpontban hét milliárd, azaz 7.000.000.000 fő. (A könyv e részletének írásakor 7,388 milliárd volt). Tegyük fel, hogy a világon létrehozott GDP 75 ezer milliárd dollár, azaz 75.000.000.000.000 USD. (A könyv írásakor 74,699.000.000.000 USD volt) E szerint az adott időpontban az egy főre jutó GDP kerekítve 10.700 USD, ami pl. 300 Ft/USD-vel számolva 10,700.300 Ft/év, azaz 891.692 Ft/hónap. (Az egyszerűség kedvéért az USD-t számoljuk a továbbiakban kerekítve 300 Ft-tal.)
Természetesen most is tekintettel kell lenni arra, hogy nem lehet a teljes GDP-t a népesség között egyenlően elosztani.
Tegyük fel most is, hogy a GDP 20 %-át felhalmozásra fordítják, a többi kerül elosztásra. Ismeretes, hogy jelenleg a megtermelt GDP 80 %-át a népesség 20 %-a, 20 %-át népesség 80 % -a kapja.
E szerint a 75.000.000.000.000 USD 20 %-a, azaz 15.000.000.000.000 kerül felhalmozásra, 60.000.000.000.000 USD elosztásra.
Ennek 80 %-át, azaz 48.000.000.000.000 USD-t a lakosság 20 %-a, tehát 1.400.000.000 fő, 20 %-át, azaz 12.000.000.000.000 USD-t a lakosság 80 %-a, azaz 5.600.000.000 fő kapja.
Az egy főre jutó GDP az első csoportban 34.286 USD, azaz (ismét kerekítve számolva) 10.285.800 Ft, a másodikban 2.143 USD, azaz 642.900 Ft jut, azaz az előbbinek csak a 6,25 %-a. Ez egy hónapra tehát az első esetben 857.143 Ft/fő, a másodikban 53.575 Ft/fő lenne. (Érdekes összevetni a Magyarországhoz hasonló nagyságú ország adataival, ahol 853.333, illetve 53.333 Ft-ot kaptunk.)
Tegyük fel azonban, hogy az elosztásra kerülő GDP 50 %-át kapná a népesség 20 és 80 %-a, vagyis mindkét csoport 30.000.000.000.000. USD-t kapna, vagyis az első csoportban lévő 1.400.000.000 fő is, meg a másodikban lévő 5.600.000.000 fő is azonos összegen osztozna. Ez esetben egy főre az első csoportban 21.429 USD, azaz 6.428.700 Ft, tehát havi 535.725 Ft, a másodikban 5357 USD, azaz 1.607.100 Ft, tehát havi 133.925 Ft, azaz az előbbi 25 %-a jutna.
Boncolgathatnánk tovább a problémát, s részletezhetnénk az előbbiekhez hasonlóan táblázatba foglalva az adatokat. Ezt azonban az olvasóra bízom, meg azokra, akik könnyebben hozzáférnek az adatokhoz, ha egyáltalán van értelme a vizsgálatnak, ha eljön az idő, amikor a világ vezető rétegei meg tudnak egyezni valamilyen megoldásban. A továbbiakban inkább vizsgáljunk meg az ismertetett egyszerű modellt alkalmazva néhány változatot a világ népességére vonatkoztatva, aztán a témával kapcsolatban felmerülő további kérdéseket és problémákat.
 A fenti egyszerű modellben, mint már ismert, a zölddel jelölt adatok megadásával vagy változtatásával különböző szituációkat szimulálhatunk, különböző földrészek, országok, települések, stb. sajátosságainak és a vizsgálat céljának megfelelő helyzeteket, variációkat lejátszhatunk.
A továbbiakban vegyünk tehát néhány számszerű példát a világ népességének 2010 évi létszámadatát véve alapul. A példában a népességcsoportokat kontinensek szerint képeztem. Természetesen nem vállalhatom, hogy a kontinenseken élő emberek között az alapjövedelem nagyságát differenciáltan határozzam meg. Ezt legfeljebb egy jól felszerelt nemzetközi tudományos kutatócsoport tehetné meg, de ennek során is igen sok tényezőt kellene figyelembe venni, aminek részletes vizsgálata messze vezetne és terjedelmes lenne. Egy nemzetközi kutatócsoport a jelenlegi számítástechnikai és modellezés technikai lehetőségek mellett az előzőekben ismertetett modelleknél sokkal fejlettebb és bonyolultabb modellek alkalmazására is vállalkozhatna, de maradjunk az eddig ismertetett, könnyen érthető és követhető, egyszerűbb modell megoldások mellett, s tekintsük úgy, hogy a világ minden kontinensén, minden ember megszületése pillanatától haláláig azonos nagyságú alapjövedelemre jogosult.
Tekintsük először azt az esetet, miszerint a földkerekén élő minden (7.432.663.275)  ember havi 100 dollár (USD) alapjövedelemben részesülne a világon létrehozott 75.000.000.000 USD-ból. (8. Táblázat)
8. Táblázat. Ha az alapjövedelem 100 $/fő lenne.
Megnevezés	Afrika	Ázsia	Európa	Észak-
Amerika	Közép- és 
Dél-Amerika	Ausztrália 
és Óceánia	Összesen	
2010 évi létszám	1216129815	4436224473	738849002	360529324	641029306	39901355	7432663275	
Létszám %	16,36	59,69	9,94	4,85	8,62	0,54	100	
Alapjöv $/Fő/hó	100	100	100	100	100	100	***	
Alapjöv. Az utolsó 
csop. %-ában	100	100	100	100	100	100	***	
Alapjöv $/hó össz. 
1000 $-ban	121612982	443622447	73884900	36052932	64102931	3990136	743266328	
Alapjöv % (havi)	16,36	59,69	9,94	4,85	8,62	0,54	100,00	
Alapjöv $/év össz. 
1000 $	1459355778	5323469368	886618802	432635189	769235167	47881626	8919195930	
Alapjöv % (évi)	16,36	59,69	9,94	4,85	8,62	0,54	100,00	
Alapjöv. Az évi 
GDP %-ában	1,95	7,10	1,18	0,58	1,03	0,06	11,89	
Évi GDP 1000 $	75000000000							
A táblázat adataiból kitűnik, hogy ebben az esetben az alapjövedelem évi összege az éves GDP-nek mindössze 11,89 %-át tenné ki. Természetesen ennek jelentős része visszatérülne adók formájában, hiszen akik keresethez jutnak, azok a keresetük után adóznak. Nagyon fontos lenne azonban egyrészt a munkában lévők keresetének megfelelő szintje, amely ösztönöz a munkára, másrészt az, hogy az adózás ne eredményezze azt, hogy elvegye az emberek kedvét a munkába állástól.
Havi 100 USD-ből megélni bizony nehéz, vagy lehetetlen lenne. Emeljük fel az alapjövedelmet 200 USD-ra. (9. Táblázat.)
9. Táblázat. Ha az alapjövedelem 200 $/fő lenne.
Megnevezés	Afrika	Ázsia	Európa	Észak-
Amerika	Közép- és 
Dél-Amerika	Ausztrália
és Óceánia	Összesen	
2010 évi létszám	1216129815	4436224473	738849002	360529324	641029306	39901355	7432663275	
Létszám %	16,36	59,69	9,94	4,85	8,62	0,54	100	
Alapjöv $/Fő/hó	200	200	200	200	200	200	***	
Alapjöv. Az utolsó 
csop. %-ában	100	100	100	100	100	200	***	
Alapjöv $/hó össz. 
1000 $-ban	243225963	887244895	147769800	72105865	128205861	7980271	1486532655	
Alapjöv % (havi)	16,36	59,69	9,94	4,85	8,62	0,54	100,00	
Alapjöv $/év össz. 
1000 $	2918711556	10646938735	1773237605	865270378	1538470334	95763252	17838391860	
Alapjöv % (évi)	16,36	59,69	9,94	4,85	8,62	0,54	100,00	
Alapjöv. Az évi 
GDP %-ában	3,89	14,20	2,36	1,15	2,05	0,13	23,78	
Évi GDP 1000 $	75000000000							
Jól látható a táblázatból, hogy most a GDP 23,78 %-a képezné az egész világ népességének az alapjövedelmét.
Vegyünk még egy esetet, amikor az alapjövedelem 300 USD/fő. (10. Táblázat)
10. Táblázat. Ha az alapjövedelem 300 $/fő lenne.
Megnevezés	Afrika	Ázsia	Európa	Észak-
Amerika	Közép- és 
Dél-Amerika	Ausztrália
és Óceánia	Összesen	
2010 évi létszám	1216129815	4436224473	738849002	360529324	641029306	39901355	7432663275	
Létszám %	16,36	59,69	9,94	4,85	8,62	0,54	100	
Alapjöv $/Fő/hó	300	300	300	300	300	300	***	
Alapjöv. Az utolsó 
csop. %-ában	100	100	100	100	100	300	***	
Alapjöv $/hó össz. 
1000 $-ban	364838945	1330867342	221654701	108158797	192308792	11970407	2229798983	
Alapjöv % (havi)	16,36	59,69	9,94	4,85	8,62	0,54	100,00	
Alapjöv $/év össz. 
1000 $	4378067334	15970408103	2659856407	1297905566	2307705502	143644878	26757587790	
Alapjöv % (évi)	16,36	59,69	9,94	4,85	8,62	0,54	100,00	
Alapjöv. Az évi 
GDP %-ában	5,84	21,29	3,55	1,73	3,08	0,19	35,68	
Évi GDP 1000 $	75000000000							
Látjuk, hogy most az alapjövedelem a világon előállított GDP 35,68 %-a.
Ha meggondoljuk, hogy a munkában állók adójából ennek mintegy 50 %-a is bejöhet, akkor már a GDP mintegy 18 %-a igazán nem jelentős.
Mielőtt röviden további kérdésekkel foglalkoznánk, érdekes megtekinteni az 1. és 2. Mellékleteket.
Különösen érdekes számunkra a 2. Melléklet, amely országonként az 1 főre vetített GDP-t mutatja. E szerint az 1 főre vetített GDP a legalacsonyabb a Kongói Demokratikus Köztársaságban, ahol 231 USD/fő/év, azaz mindössze 19,25 USD/fő/hó, s a legmagasabb Luxemburgban 106406 USD/fő/év, azaz több mint 460 szorosa az előbbinek, vagyis 8867,17 USD/fő/hó. (Magyarország a 187 ország között 58-ik helyen áll 12652 USD/fő/év GDP-vel, ami 1054,3 USD/fő/hó. Magyarország USD-je tehát 54,8 szorosa a Kongói Demokratikus Köztársaságénak, de mindössze 12 %-a a Luxemburginak.)
Az egy főre vetített statisztikai adatok átlag adatok. Borzalmas belegondolni, hogy lehet megélni egy embernek például havi 19,25 USD-ből. De ez még nem minden! Ha általánosan érvényes, hogy a népesség 20 %-a birtokolja a GDP 80 %-át, s 80 %-a pedig csak a 20 %-át, akkor még borzalmasabb képet kapunk. Ha például a népesség létszámát az évi GDP és az 1 főre vetített GDP alapján számoljuk ki, akkor az előbb már említett három országot tekintve a következőket kapjuk: (11. Táblázat.)
11. Táblázat. A polarizálódás összehasonlítása három országban

Ország	Jobban élő 20 % 
részesedése
USD/fő/év	Rosszabbul élő 80 %
részesedése
USD/fő/év	
Kongói Demokratikus Köztársaság	924	58	
Magyarország	50608	3163	
Luxemburg	425624	26602	
Igen érdekes, hogy a jobban élők mindhárom országban tizenhatszor jobban élnek, mint a rosszabbul élők. Természetesen mindkét csoportra érvényes lehet a további 80-20 százalékos polarizálódás. Borzasztó lenne ezt a továbbiakban is végigkövetni!
A 12. Ábra a 2. sz. Mellékletet ábrázolja az országok egy főre vetített GDP-je sorrendjében.

Az ábrából kitűnik, hogy a szegényebb országokban alig van különbség, majd viszonylag lassú, s végül gyorsuló emelkedés következik.
Borzalmas belegondolni, hogy a világ lakosságának mintegy 50 %-a, tehát közel 4 milliárd ember él azokban az országokban, ahol az egy főre jutó évi GDP 5 000 USD, azaz havi nem egészen 420 USD alatt, s mintegy 80 %, ahol évi 10 000 USD, vagyis havi 833 USD alatt van.
Ha meggondoljuk, hogy ezek átlag adatok, s az országon belüli differenciálódás sem jobb, akkor még tragikusabb kép tárul elénk. A melléklet adatai számos elemzésre és következtetésre adnak lehetőséget, de ezt, a terjedelmességet kerülve, az olvasóra bízom.

11. Kérdések és problémák halmaza

Az alapjövedelem bevezetése igen sok tisztázandó kérdést, problémát vet fel. Lássunk ezek közül néhányat.
1. Szükség van-e az alapjövedelem bevezetésére?
Az első kérdés mindjárt az, képes-e az emberiség békés módon kezelni, feloldani a népesség gyors szaporodása, és az anyagiak, a megélhetési lehetőségek tekintetében egyre szélsőségesebb polarizálódása, valamint a technika és a tudomány gyors ütemű fejlődése, az automatizálás előrehaladása alapján kialakult ellentmondásokat, s ehhez szükség van-e az alapjövedelem, vagy valamilyen más megoldás bevezetésére, a munkához nem jutó, vagy életkora, egészségi állapota, stb. miatt munkára nem alkalmas emberek megélhetésének a biztosításához, vagy továbbra is a tömeges nyomor, az éhezés, éhenhalás és fagyhalál, a járványos betegségek, a háborúk jelentik-e a megoldást? Sajnos a világunkat az jellemzi, hogy az élőlények csak úgy képesek életben maradni, hogy más élőlényeket megesznek. Az állatok túlszaporodását megoldja más állatfajok felfalása (ezáltal létszámuk gyérítése), vagy esetleg a táplálék hiánya, vagy szűkössége esetén saját szaporodásuk (tudatos?) korlátozása.
Az ember tökélyre vitte ezt az életet. Pusztítja az állatokat gyakran akkor is, ha nem kívánja megenni, ha az adott állat nem árt az embernek, csupán kedvtelésből öli meg az állatok tömegét. Sőt, (borzalom!) az ember az embert is írtja, pusztítja, egymás ellen uszítja, háborúkban egymás tömeges legyilkolására kényszeríti! Ha nem írtja egymást, akkor is tömegeket kényszerít, vagy hagy nyomorba saját jóléte érdekében! Micsoda világ ez? Ezer éveken keresztül így volt! Vajon így lesz mindaddig, amíg az emberiség létezni fog, vagy lehetséges kedvező változás?
Kinek jó így ez a mai világ? A nyomor és a háborúk robbanáshoz, világégéshez vezethetnek! Ez nem csak azt jelenti, hogy a nyomorban élők előbb-utóbb lopásra, rablásra, tömeges lázadásra kényszerülhetnek, hanem azt is, hogy a nyomor olyan fertőző betegségek kiváltója is lehet bármikor, amely nem kíméli a jólétben, gazdagságban élőket sem!
Az emberiség rákényszerül-e arra, hogy az alapjövedelem, vagy valami hasonló megoldás (továbbiakban egyszerűen alapjövedelem) bevezetésével, vagy valami más módon változtasson, hogy minden embernek módja legyen elfogadható megélhetésre!
2. Az alapjövedelem területi kiterjedése.
Ha az alapjövedelemről van szó, azonnal felmerülhet a kérdés, hogy egy ország, vagy néhány ország bevezetheti-e az alapjövedelmet, vagy egyszerre kellene-e azt bevezetni az egész világon?
Ha valamely ország(ok) egyedileg vezetné(k) be az alapjövedelmet, az nem vezetne-e tömeges népvándorláshoz, ami az adott ország(ok) csődbejutását eredményezhetné? Hogyan, milyen módon lehet ezt megakadályozni? Lezárni a határokat? Erőszakkal állítani meg a tömegek beáramlását? Egyáltalán van-e mód ilyen esetben a tömeges népvándorlás megállítására?
De van-e mód arra, hogy a világ országaiban egyszerre vezessék be az alapjövedelmet?
Tegyük fel, hogy a világ országai hajlandók lennének erre. Ekkor viszont azonnal felmerül a kérdés, hogy az alapjövedelem azonos legyen-e minden országban, vagy különböző? Ha azonos nagyságú alapjövedelemben állapodnának meg a világ országai, akkor is népvándorlás indulhatna meg, hiszen az éghajlati, domborzati, infrastrukturális különbségek azonos szintű megélhetéshez eltérő anyagi forrásokat igényelnek. Az egyik területen pl. a hosszú hideg időszak igen nagy fűtési energiát, költséget igényel, a meleg éghajlat viszont a lakások hűtéséhez igényel energiát. Más a táplálkozási igény is különböző éghajlatok alatt. Meg a lakás igény, illetve a lakás építési költségek. De tulajdonképpen egy adott országot tekintve is felmerül, hogy igazságos-e, ha az ország minden részében azonos lenne az alapjövedelem. Egészen más a megélhetési költség egy nagy városban és egy kisebb városban, vagy faluban. Az egyes településeken már a közlekedési költségek is igen eltérőek, hiszen a nagyobb városokban a nagy távolságok miatt saját autót, taxit, vagy tömegközlekedési eszközt kell igénybe venni, s ezek pénzbe kerülnek. Ugyanakkor egy kisebb városban vagy faluban kisebbek a távolságok, tehát gyalog megtehetők, vagy kevesebb üzemanyag, vagy tömegközlekedési költség merül fel. Sorolhatnánk még a problémákat, amelyek felvetik a kérdést, hogy azonos vagy differenciált alapjövedelmet kellene-e bevezetni? Lehet-e ebben a kérdésben igazságos megoldás?
A kérdést az is bonyolítja, hogy vajon kell-e különbséget tenni adott országban vagy lakóhelyen az emberek között nem, kor, vagy bármi más alapon? Melyik embercsoport megélhetése kerül többe? Például a 18 éven aluliak, a nyugdíjasok, gyermeket váró anyák, stb. megélhetése?
Lehetne még tovább boncolgatni a kérdést, de lehetséges, hogy nem szabad ennyire mélyen belemenni az igazságosság keresésébe?
3. Az alapjövedelem bevezetésének fokozatossága és bevezetésének feltételei.
Ha az országok megegyeznének abban, hogy egyidejűleg vezetik be az alapjövedelmet minden országban, akkor felmerül a probléma, hogy ez azonnal, vagy fokozatosan, más tényezők változtatásához igazítva történjen? Valószínűleg csakis a fokozatos bevezetés lehetséges.
Az egyik tényező, amely a fokozatosságot megkívánja, a technikai fejlődés. Ahhoz, hogy az alapjövedelem a világon általánossá és teljessé váljon, az szükséges, hogy az automatizálás olyan fokra emelkedhessen, hogy az emberi munka ne legyen kényszer, s ne az anyagi gyarapodás igénye, hanem inkább az ember igénye sarkaljon arra, hogy valamivel, a számára leginkább vonzó, érdekes dologgal foglalkozzon. Gondolkodhatunk azon, hogy vajon nem vezet-e ez olyan világhoz, ahol már senki nem akar dolgozni, csak utazni, szórakozni, stb. A technika, az automatizálás megfelelő fokán még ez sem lenne nagy baj, hiszen a termelés és minden más szinte automatizálással megoldható lehet. Az emberiség eddig aligha jut el, de a mainál sokkal kevesebb emberi munkára lesz szükség, több idő marad a fejlődésre, szórakozásra, a gyereknevelésre, oktatásra, stb. Figyelemmel kell lenni e tekintetben arra is, hogy az ember nem szereti a tétlenséget! Tenni kíván! Ma is vannak emberek, akik megengedhetnék maguknak, hogy ne dolgozzanak, de érdekli őket az általuk művelt terület, s dolgoznak, esetleg eredményesebben, mint akiket a megélhetés kényszere hajt a munkára. Vannak például nyugdíjasok, akik pénz és bármiféle anyagi előny nélkül hajlandók dolgozni, s esetleg termékenyebbek, mint nyugdíjba vonulásuk előtt, mert érdekli őket az a terület, amellyel foglalkoznak, s képtelenek munka nélkül élni! Hiszen az ember úgy született, hogy érdeklődjön a világ dolgai iránt, s hogy mozogjon, tevékenykedjen. Már kisgyerekként jellemző az emberre a fokozott érdeklődés, a mozgás, a tenni akarás igénye. Ezt kellene megtartani és fejleszteni.
Máris ott vagyunk a másik problémánál, amely az alapjövedelem fokozatos bevezetést kívánja meg. Ez pedig az oktatás, az emberi tudatformálás megfelelő változtatása. Nem lehet kiterjedt alapjövedelem, ha az oktatás nem változik meg, s nem vezet el fokozatosan arra a szintre, amely felkelti az emberek érdeklődését a világ jobb megismerése, munka, az egyén és a társadalom számára hasznos tevékenység igénylése, a humánum és a maradéktalan becsületesség iránt. El kellene érni az oktatással és a családi neveléssel, hogy az emberek alapvető célja ne az anyagi javak hajszolása legyen, s ne egymás ellen, egymás letaposása, kifosztása árán kívánjanak nagyobb gazdagsághoz jutni, hanem egymás segítése legyen a cél! Már a gyerekeknek sokat kellene mesélni, olyan meséket, amelyek felkeltik az érdeklődésüket a világ megismerése iránt, s ezeknek a meséknek nem az emberek egymás elleni harcáról kellene szólni, hanem arról, hogy azok, akik más ember ellen tesznek, elnyerik méltó büntetésüket, az embertársaikat segítők pedig méltó jutalmukat. Arról kellene mesélni, hogy milyen szégyen, ha valaki más embernek rosszat tesz, ha nem tevékenykedik más emberekért, a világ előbbre viteléért, s milyen dicsőség, ha segít másokat, előbbre viszi a világot. Igen! A mese nagyon szükséges lenne! Valamikor nem volt rádió, TV, internet, a család vacsora után egymással foglalkozott, a gyerekeknek meséltek, stb. Ma a rádió, TV, internet legtöbbször az emberek egymás elleni harcát, intrikáját, egymás direkt vagy indirekt módon történő gyalázását, háborúkat, gyilkosságokat, stb. mutat. S milyen sok gyalázatos dolgot talál a gyerek az interneten?!
Érdekes például, ha meggondoljuk, hogy a küzdő sportok is egymás ellen, egymás (sokszor igen durva) legyőzésére nevelnek. Ugyanakkor egyes sportágakban (pl. torna, futás, úszás, stb.) a sportolók azon versenyeznek, hogy kinek nagyobb a teljesítménye, de nem egymás rovására, hanem egymás mellett küzdenek. A teljesítmény mind a sportban, mind a napi életben tehát mérhető egymás melletti tevékenységgel és egymás elleni tevékenységgel is. Az életben is lehet elérni eredményeket egymás mellett, összefogva, egymást segítve, vagy egymás kiütése, letaposása által. A társadalomnak a egymás letaposását, kiütését megjelenítő sportok helyett inkább az egymás mellettiséget megjelenítő sportot kellene támogatni.
A történelemtanításban sem feltétlenül az évszámok bemagoltatása legyen lényeges, hiszen ezek az interneten megtalálhatók. Fontosabb lenne az objektivitásra, az őszinteségre törekedni. Nem viszi közelebb egymáshoz a népeket, hanem inkább távolítja, ha a háborús eseményeket minden országban úgy tanítják, hogy a saját katonáinak hősiességét emelik ki, más országokét pedig gyalázzák. A történelemben minden ország azt tanítja, hogy a „mi katonáink” a hősök, az ellenfél katonái a gyávák, az alávalók! Vajon az igazság nem az, hogy az országok kormányai és a kormányokat kézbetartó gazdagok még nagyobb hatalomra és gazdagságra törekedve az egyszerű embereket egymás ellen hergelik, s egymás ellen, háborúba kényszerítik, hogy saját életük és testi épségük rovására gyilkolják az ellenségnek kikiáltott más országok, szintén háborúzni kényszerült polgárait. Micsoda kárpótlás a háborúban elesett vagy megcsonkított embereknek, és családjuknak, hogy aztán ezeket az embereket hősöknek nevezik? Tanítsuk a történelemben a megtörtént eseményeket, s azt is, hogy a háborúba kényszerített emberek nem voltak egymás ellenségei, de kényszerítették őket egymás gyilkolására. Kik is kényszerítették?
A biológia oktatásában is talán nagyobb súlyt lehetne adni az érzelmi hatásoknak? Mi megy végbe érzelmileg az ember fejlődésében különböző stádiumokban?
De vajon a matematika oktatásban célszerű-e képleteket bemagoltatni? Célszerű-e az, ha felírunk egy képletet, vagy hosszú levezetéseket a táblára, elkápráztatjuk vele a hallgatót, aki aztán azt esetleg be is magolja, mert muszáj, de nem érti? Nem az a célszerűbb, ha a képletek logikáját, alkalmazhatósági területeit, egyszerű, érthető példa vagy kérdés felvetésével, a hallgató érdeklődését felkeltve tanítjuk a matematikát. Miért van az, hogy napjainkban is sokszor lehet hallani, hogy „én nem értek a matematikához”, vagy én gyenge vagyok matematikából, stb. s valóban az emberek nagy része idegenkedik a matematikától?
Az irodalom is sokat tehet az emberek fejlődésének célszerű befolyásolásában. Sajnos ma már sok olyan kifejezést is találunk a könyvekben, amelyeket valamikor nyomdafestéket nem tűrő trágárságnak tekintettünk.
Lehetne folytatni a tantárgyak és ismeretek felsorolását. A lényeg, hogy kevesebb energiát kell fordítani az interneten is megtalálható ismeretek tanítására, pláne a bemagoltatására, többet az érdeklődés felkeltésére, a tenni akarásra, az embernek ember által történő megbecsülésére, segítésére, s arra, hogy az ember megtalálja a számára szükséges ismereteket az interneten és a könyvekben, valamint azokat fel is tudja használni a mindennapi életben.
4. A visszaélések megakadályozása.
Erről a kérdésről csak igen röviden annyit, hogy nem kis problémát jelent annak megakadályozása, hogy emberek visszaéljenek az alapjövedelem adta lehetőségekkel. Ne lehessen kihasználni pl. a kereslet megnövekedését bizonyos fogyasztási cikkek iránt arra, hogy az árak emelkedésével megsarcolják az alapjövedelmet, stb. Ennek a kérdésnek a megoldását egyébként valószínűleg a piac törvényszerűségei is segítenék.

11. Utószó

Oly sok hasznos és haszontalan dologra van ember, anyag és pénz ebben a világban. Csodálatos, hogy arra még nem jutott, hogy létrejöjjön egy olyan független nemzetközi központi kutató bázis, amely egy jól felszerelt központtal, s ehhez kapcsolódóan a különböző országokban megalakuló területi központok hálózatával rendelkezne, s amely azzal foglalkozna, hogyan lehetne egy boldogabb, szélsőséges anyagi differenciáktól mentes, kevés igen gazdag és nagytömegű szegény emberből álló emberi élet kialakítása.
Sok szakterületi kutatóintézet van a világon. Kémia, fizika, biológia, csillagászat, egészségügyi, stb. stb. szakterületekkel foglalkozók, de nincs egy komplexen a boldogabb emberi élet megteremtésével foglalkozó kutatóintézet, amelynek munkáját természetesen segíthetnék a többi, egy-egy szakterülettel foglalkozó intézetek is.
Az első lépés talán éppen az lehetne, hogy létre kellene hozni egy gyógyszer adatbázist, amely mindenféle gyógyszert tartalmazna, csoportosítva esetleg a szerint, hogy azok milyen betegségek gyógyítására alkalmasak, milyen mellékhatásokkal kell számítani, s azt is tartalmazná, hogy mely gyógyszerek egyidejű használata káros. Milyen nagymértékben segíthetné ez az orvosok munkáját. Beírja a számítógépébe az adott páciens betegségeit, problémáit, esetleg a számítógépen megjelenő kérdésekre is válaszokat ad, s a gépen megjelenne a kezelési javaslat. Vajon nem lehetne egy ilyen rendszert megteremteni? Fontosabb az egyre pusztítóbb hadászati eszközök fejlesztésére irányuló kutatás finanszírozása, s az emberek százainak ezzel történő foglalkoztatása.
Aztán egy másik fontos terület lehetne az emberi jellemzők, paraméterek, stb. adatbázisának a megteremtése. Első lépésként az orvos által mérhető paraméterek (vérnyomás, szívritmus, testhőmérséklet, stb.), valamint az esetenkénti laboratóriumi vizsgálatok eredményeinek a számítógépbe bevezetése (e laboratóriumi leleteket a laboratórium a gyógyszer adatbázishoz hasonlóan automatikusan szolgáltatná, tehát nem kellene azokat az orvosnak a gépbe beírni), s ennek alapján a központi rendszer megadná a lehetséges betegséget, illetve betegségeket, s kapcsolódva a gyógyszer adatbázishoz, javaslatot adna a gyógyításra.
A harmadik fontos terület lehetne az adott területekre vonatkozó célszerű alapjövedelem nagyságának a megállapítása, s a boldogabb emberi élet megteremtése. Ebben számos tényező mérlegelésére lenne szükség. Lakás, illetve lakhatás költsége, rezsi költségek, élelmiszerek és egyéb szükségleti cikkek áralakulása, a gazdasági lehetőségek, stb. stb. Sokat lehet olvasni napjainkban az alapjövedelem bevezetésének céljáról. De lehet-e, hogy az alapjövedelem célja az legyen, hogy lehetővé tegye valamilyen termelő vagy szolgáltató vállalkozás megteremtését az egyének számára? Ma még talán! De távlatilag, amikor a fizikai munka, a szolgáltatás, az adminisztráció mindinkább automatizálásra kerül, akkor már nincs értelme újabb ilyen irányú vállalkozások megteremtésének, hiszen nem lesz rájuk szükség. Az alapjövedelem célja éppen az lesz, hogy a munkából kiszorultak is megélhetéshez jussanak. Természetesen annak meglesz a lehetősége a továbbiakban is, hogy ezek az emberek sokat olvassanak, tanuljanak, megismerjék a világot, s valami újat, nagyon fontosat alkossanak, sőt annak is, hogy bizonyos feladatok elvégzését vállalniuk kellene, stb. Messze vezetne ennek fejtegetése és ennek kidolgozása a jövő feladata.

12. Mellékletek

1. Melléklet. Országok GDP szerinti listája (nominális)

Országok GDP szerint (milliárd dollárban)
Forrás: CIA World Factbook 2008
A lista az országok listájának bruttó hazai termék szerint rendezett változata a 2013-as adatok alapján. Az érték magában foglalja az összes árut és szolgáltatást, amit egy nemzet otthon előállított az adott évben. A GDP dollárbeli értéke a hivatalos valutaárfolyam alapján került kiszámításra.
A táblázat a Nemzetközi Valutaalap 188 tagországa és az Európai Unió 2013-as adatait foglalja magában; az adatok millió amerikai dollárban értendők.
Hiányzik a listáról Szíria, Szomália, Kuba, Észak-Korea, valamint néhány kisebb állam (Andorra, Liechtenstein, Monaco, Nauru, a Vatikán és Makaó).
Helyezés	Ország	GDP (millió USD)	
–	Föld	74 699 258	
–	Európai Unió	17 512 109	
1	Amerikai Egyesült Államok	16 768 050	
2	Kína	9 469 124	
3	Japán	4 898 530	
4	Németország	3 635 959	
5	Franciaország	2 807 306	
6	Egyesült Királyság	2 523 216	
7	Brazília	2 246 037	
8	Oroszország	2 096 774	
9	Olaszország	2 071 955	
10	India	1 876 811	
11	Kanada	1 826 769	
12	Ausztrália	1 505 924	
13	Spanyolország	1 358 687	
14	Dél-Korea	1 304 468	
15	Mexikó	1 260 915	
16	Indonézia	870 275	
17	Hollandia	853 806	
18	Törökország	819 990	
19	Szaúd-Arábia	748 450	
20	Svájc	650 431	
21	Argentína	610 288	
22	Svédország	558 949	
23	Nigéria	521 812	
24	Lengyelország	517 705	
25	Norvégia	512 581	
26	Belgium	508 275	
27	Tajvan	489 089	
28	Ausztria	416 062	
29	Egyesült Arab Emírségek	402 340	
30	Thaiföld	387 253	
31	Kolumbia	378 415	
32	Irán	367 098	
33	Dél-afrikai Köztársaság	350 800	
34	Dánia	330 614	
35	Malajzia	313 158	
36	Szingapúr	297 941	
37	Izrael	290 643	
38	Chile	276 971	
39	Hongkong, (Kína)	274 027	
40	Fülöp-szigetek	272 067	
41	Egyiptom	271 427	
42	Finnország	267 412	
43	Görögország	241 796	
44	Pakisztán	232 757	
45	Írország	232 150	
46	Kazahsztán	231 876	
47	Irak	229 327	
48	Venezuela	227 175	
49	Portugália	220 062	
50	Algéria	212 453	
51	Katar	202 450	
52	Peru	202 416	
53	Csehország	198 450	
54	Románia	188 893	
55	Új-Zéland	181 574	
56	Ukrajna	178 313	
57	Kuvait	175 787	
58	Vietnam	170 565	
59	Banglades	161 763	
60	Magyarország	132 260	
61	Angola	124 178	
62	Marokkó	103 824	
63	Szlovákia	95 805	
64	Ecuador	93 746	
65	Omán	77 116	
66	Azerbajdzsán	73 537	
67	Fehéroroszország	71 710	
68	Szudán	66 748	
69	Srí Lanka	66 722	
70	Líbia	65 516	
71	Dominikai Köztársaság	61 256	
72	Luxemburg	60 402	
73	Horvátország	57 371	
74	Üzbegisztán	56 805	
75	Mianmar	56 759	
76	Uruguay	55 708	
77	Kenya	54 993	
78	Guatemala	53 797	
79	Bulgária	53 046	
80	Costa Rica	49 621	
81	Szlovénia	48 005	
82	Ghána	47 830	
83	Tunézia	46 995	
84	Litvánia	46 507	
85	Etiópia	45 999	
86	Libanon	45 019	
87	Szerbia	42 492	
88	Türkmenisztán	40 826	
89	Panama	40 467	
90	Jemen	40 415	
91	Jordánia	33 858	
92	Tanzánia	33 285	
93	Bahrein	32 791	
94	Elefántcsontpart	32 061	
95	Lettország	30 962	
96	Bolívia	30 824	
97	Kongói Demokratikus Köztársaság	29 896	
98	Kamerun	29 267	
99	Paraguay	29 051	
100	Trinidad és Tobago	27 719	
101	Zambia	26 831	
102	Észtország	24 888	
103	Salvador	24 259	
104	Uganda	22 926	
105	Ciprus	21 919	
106	Afganisztán	20 735	
107	Gabon	19 266	
108	Nepál	19 243	
109	Honduras	18 489	
110	Bosznia-Hercegovina	17 914	
111	Grúzia	16 127	
112	Brunei	16 109	
113	Egyenlítői-Guinea	15 598	
114	Kambodzsa	15 511	
115	Pápua Új-Guinea	15 413	
116	Mozambik	15 311	
117	Botswana	14 804	
118	Szenegál	14 796	
119	Izland	14 617	
120	Jamaica	14 196	
121	Kongói Köztársaság	13 478	
122	Csád	13 412	
123	Zimbabwe	13 206	
124	Albánia	12 724	
125	Namíbia	12 251	
126	Burkina Faso	12 042	
127	Mauritius	11 937	
128	Mongólia	11 516	
129	Nicaragua	11 256	
130	Dél-Szudán	11 031	
131	Mali	10 882	
132	Laosz	10 788	
133	Madagaszkár	10 645	
134	Örményország	10 431	
135	Macedónia	10 213	
136	Málta	9 646	
137	Tádzsikisztán	8 497	
138	Haiti	8 458	
139	Bahama-szigetek	8 420	
140	Benin	8 310	
141	Moldova	7 969	
142	Ruanda	7 601	
143	Niger	7 413	
144	Kirgizisztán	7 225	
145	Koszovó	7 075	
146	Guinea	6 230	
147	Suriname	5 038	
148	Kelet-Timor	4 941	
149	Sierra Leone	4 915	
150	Montenegró	4 431	
151	Togo	4 340	
152	Barbados	4 228	
153	Mauritánia	4 191	
154	Fidzsi-szigetek	4 034	
155	Malawi	3 823	
156	Szváziföld	3 795	
157	Eritrea	3 444	
158	Guyana	2 990	
159	Burundi	2 723	
160	Lesotho	2 268	
161	Maldív-szigetek	2 249	
162	Bhután	1 985	
163	Libéria	1 955	
164	Zöld-foki Köztársaság	1 861	
165	San Marino	1 802	
166	Belize	1 615	
167	Közép-afrikai Köztársaság	1 538	
168	Dzsibuti	1 455	
169	Seychelle-szigetek	1 386	
170	Saint Lucia	1 332	
171	Antigua és Barbuda	1 201	
172	Salamon-szigetek	1 088	
173	Bissau-Guinea	964	
174	Gambia	850	
175	Grenada	814	
176	Vanuatu	798	
177	Szamoa	793	
178	Saint Kitts és Nevis	775	
179	Saint Vincent	720	
180	Comore-szigetek	658	
181	Dominikai Közösség	497	
182	Tonga	473	
183	Mikronézia	333	
184	São Tomé és Príncipe	311	
185	Palau	246	
186	Marshall-szigetek	175	
187	Kiribati	170	
188	Tuvalu	38	

2. Melléklet. Országok egy főre jutó GDP szerinti listája (nominális)
A lista az országok listájának az egy főre jutó éves bruttó hazai termék szerint rendezett változata a 2012-es adatok alapján. A GDP dollárbeli értéke a hivatalos valutaárfolyam alapján került kiszámításra.
A táblázat a Nemzetközi Valutaalap 187 tagországának 2012[1]-es adatait foglalja magában, az adatok amerikai dollárban értendők.
Meg kell jegyezni, hogy hiányzik a listáról Izland, Koszovó, Szomália, Kuba, a Koreai Népi Demokratikus Köztársaság, valamint néhány kisebb európai állam (Andorra, Monaco, San Marino, Liechtenstein, Vatikán) és Nauru.
Helyezés	Ország	Egy főre jutó GDP (USD)	
1	Luxemburg	106 406	
2	Katar	104 756	
3	Norvégia	99 170	
4	Svájc	78 881	
5	Ausztrália	67 304	
6	Dánia	56 426	
7	Svédország	54 815	
8	Kanada	52 300	
9	Szingapúr	52 052	
10	Amerikai Egyesült Államok	51 704	
11	Kuvait	48 761	
12	Japán	46 707	
13	Ausztria	46 643	
14	Hollandia	46 011	
15	Írország	45 984	
16	Finnország	45 635	
17	Egyesült Arab Emírségek	43 774	
18	Belgium	43 615	
20	Brunei	42 402	
21	Németország	41 866	
22	Franciaország	41 223	
23	Egyesült Királyság	39 161	
24	Új-Zéland	38 255	
25	Hongkong, (Kína)	36 676	
26	Izrael	33 433	
27	Olaszország	33 115	
28	Spanyolország	28 670	
29	Ciprus	26 389	
30	Omán	25 356	
31	Szaúd-Arábia	24 524	
32	Egyenlítői-Guinea	23 789	
33	Bahrein	23 555	
34	Bahama-szigetek	23 133	
35	Dél-Korea	22 589	
36	Szlovénia	22 100	
37	Görögország	22 072	
38	Málta	20 998	
39	Tajvan	20 336	
40	Portugália	20 038	
41	Trinidad és Tobago	19 373	
42	Csehország	18 624	
43	Szlovákia	17 008	
44	Észtország	16 720	
45	Chile	15 410	
46	Barbados	15 199	
47	Uruguay	14 767	
48	Oroszország	14 302	
49	Litvánia	14 009	
50	Lettország	13 900	
51	Antigua és Barbuda	13 429	
52	Palau	13 283	
53	Venezuela	12 918	
54	Horvátország	12 829	
55	Saint Kitts és Nevis	12 804	
56	Líbia	12 778	
57	Lengyelország	12 709	
58	Magyarország	12 652	
59	Kazahsztán	11 983	
60	Gabon	11 942	
61	Argentína	11 582	
62	Brazília	11 359	
63	Seychelle-szigetek	11 240	
64	Törökország	10 527	
65	Malajzia	10 345	
66	Libanon	10 311	
67	Mexikó	10 059	
68	Panama	9 919	
69	Costa Rica	9 665	
70	Mauritius	8 850	
71	Suriname	8 717	
72	Románia	7 939	
73	Kolumbia	7 919	
74	Saint Lucia	7 858	
75	Dél-afrikai Köztársaság	7 525	
76	Grenada	7 496	
77	Azerbajdzsán	7 450	
78	Botswana	7 020	
79	Bulgária	7 006	
80	Dominikai Közösség	6 780	
81	Montenegró	6 778	
82	Fehéroroszország	6 739	
83	Peru	6 525	
84	Saint Vincent	6 498	
85	Maldív-szigetek	6 363	
86	Irak	6 305	
87	Türkmenisztán	6 263	
88	Irán	6 207	
89	Kína	6 071	
90	Namíbia	6 064	
91	Dominikai Köztársaság	5 766	
92	Ecuador	5 743	
93	Angola	5 700	
94	Algéria	5 583	
95	Kelet-Timor	5 463	
96	Thaiföld	5 390	
97	Jamaica	5 358	
98	Szerbia	5 309	
99	Jordánia	4 879	
100	Macedónia	4 660	
101	Belize	4 610	
102	Tonga	4 551	
103	Fidzsi-szigetek	4 476	
104	Bosznia-Hercegovina	4 461	
105	Tunézia	4 213	
106	Paraguay	3 904	
107	Ukrajna	3 877	
108	Albánia	3 870	
109	Salvador	3 788	
110	Szamoa	3 762	
111	Zöld-foki Köztársaság	3 687	
112	Guyana	3 647	
113	Mongólia	3 627	
114	Indonézia	3 594	
115	Tuvalu	3 548	
116	Grúzia	3 520	
117	Szváziföld	3 475	
118	Kongói Köztársaság	3 346	
119	Marshall-szigetek	3 340	
120	Guatemala	3 326	
121	Mikronézia	3 142	
122	Vanuatu	3 142	
123	Egyiptom	3 112	
124	Örményország	3 021	
125	Marokkó	2 956	
126	Bhután	2 914	
127	Srí Lanka	2 876	
128	Szíria	2 803	
129	Fülöp-szigetek	2 612	
130	Bolívia	2 514	
131	Honduras	2 331	
132	Pápua Új-Guinea	2 217	
133	Moldova	2 037	
134	Szudán	1 805	
135	Salamon-szigetek	1 763	
136	Vietnam	1 753	
137	Üzbegisztán	1 736	
138	Nicaragua	1 733	
139	Nigéria	1 640	
140	Kiribati	1 633	
141	Ghána	1 622	
142	Dzsibuti	1 523	
143	India	1 500	
144	Zambia	1 463	
145	São Tomé és Príncipe	1 406	
146	Laosz	1 380	
147	Jemen	1 367	
148	Lesotho	1 294	
149	Pakisztán	1 261	
150	Csád	1 201	
151	Kamerun	1 181	
152	Kirgizisztán	1 158	
153	Mauritánia	1 086	
154	Szenegál	1 074	
155	Elefántcsontpart	1 057	
156	Dél-Szudán	984	
157	Kenya	967	
158	Tádzsikisztán	953	
159	Kambodzsa	926	
160	Mianmar	868	
161	Comore-szigetek	859	
162	Banglades	797	
163	Haiti	759	
164	Zimbabwe	756	
165	Benin	753	
166	Nepál	690	
167	Ruanda	682	
168	Burkina Faso	636	
169	Mozambik	634	
170	Afganisztán	634	
171	Tanzánia	629	
172	Mali	631	
173	Sierra Leone	616	
174	Togo	607	
175	Uganda	596	
176	Bissau-Guinea	521	
177	Guinea	519	
178	Eritrea	505	
179	Gambia	497	
180	Etiópia	490	
181	Közép-afrikai Köztársaság	480	
182	Madagaszkár	451	
183	Libéria	436	
184	Niger	408	
185	Burundi	282	
186	Malawi	251	
187	Kongói Demokratikus Köztársaság	231	

3. Melléklet. Az országok listája a népesség száma szerint.
Sorsz.	Ország	Népesség	
			
-	Az egész Föld népessége	7,348,788,000	
1	
 Kína[1]	

	1,379,570,000	
2	
 India[2]	

	1,330,780,000	
-	
 Európai Unió	

	507,890,191	
3	
 Amerikai Egyesült Államok	

	324,810,000	
4	
 Indonézia	

	260,581,000	
5	
 Brazília	

	206,870,000	
6	
 Pakisztán	

	194,662,000	
7	
 Nigéria	

	186,987,000	
8	
 Banglades	

	161,334,000	
9	
 Oroszország [3]	

	146,691,020	
10	
 Mexikó	

	128,632,000	
11	
 Japán	

	126,693,000	
12	
 Fülöp-szigetek	

	103,233,000	
13	
 Etiópia	

	101,853,000	
14	
 Vietnam	

	95,261,000	
15	
 Egyiptom	

	91,844,600	
16	
 Kongói Demokratikus Köztársaság	

	85,110,000	
17	
 Németország	

	82,175,700	
18	
 Irán	

	79,644,700	
19	
 Törökország	

	78,741,053	
20	
 Thaiföld	

	68,145,000	
21	
 Franciaország	

	66,821,000	
22	
 Egyesült Királyság	

	65,241,798	
23	
 Olaszország	

	60,665,551	
24	
 Dél-afrikai Köztársaság	

	55,908,000	
25	
 Tanzánia	

	55,155,000	
26	
 Mianmar	

	54,635,000	
27	
 Dél-Korea	

	50,801,405	
28	
 Kolumbia	

	48,901,400	
29	
 Kenya	

	47,251,000	
30	
 Spanyolország	

	46,812,000	
31	
 Argentína	

	43,850,000	
32	
 Ukrajna [4]	

	42,650,186	
33	
 Szudán	

	41,176,000	
34	
 Algéria	

	40,400,000	
35	
 Lengyelország	

	38,672,000	
36	
 Uganda	

	36,860,700	
37	
 Irak	

	36,787,000	
38	
 Kanada	

	36,346,100	
39	
 Marokkó	

	34,124,600	
40	
 Szaúd-Arábia	

	32,248,000	
41	
 Malajzia	

	31,813,200	
42	
 Üzbegisztán	

	31,575,300	
43	
 Peru	

	31,488,700	
44	
 Venezuela	

	31,028,700	
45	
 Nepál	

	30,986,975	
46	
 Ghána	

	27,670,174	
47	
 Afganisztán	

	27,657,145	
48	
 Jemen	

	27,478,000	
49	
 Mozambik	

	26,423,700	
50	
 Angola	

	25,789,024	
51	
 Ausztrália	

	24,257,200	
52	
 Észak-Korea	

	24,213,510	
53	
 Kínai Köztársaság[5]	

	23,519,518	
54	
 Kamerun	

	22,709,892	
55	
 Elefántcsontpart	

	22,671,331	
56	
 Madagaszkár	

	22,423,363	
57	
 Srí Lanka	

	20,966,000	
58	
 Niger	

	20,715,000	
59	
 Románia	

	19,760,000	
60	
 Burkina Faso	

	19,034,397	
61	
 Szíria	

	18,564,000	
62	
 Mali	

	18,341,000	
63	
 Chile	

	18,191,900	
64	
 Kazahsztán	

	17,753,200	
65	
 Hollandia	

	17,059,500	
66	
 Malawi	

	16,892,910	
67	
 Ecuador	

	16,613,000	
68	
 Guatemala	

	16,176,133	
69	
 Zambia	

	15,933,883	
70	
 Kambodzsa	

	15,626,444	
71	
 Szenegál	

	14,799,859	
72	
 Csád	

	14,497,000	
73	
 Zimbabwe	

	14,240,168	
74	
 Guinea	

	12,947,000	
75	
 Dél-Szudán	

	12,131,000	
76	
 Ruanda	

	11,553,188	
77	
 Belgium	

	11,334,099	
78	
 Kuba	

	11,239,004	
79	
 Tunézia	

	11,154,400	
80	
 Szomália[6]	

	11,079,000	
81	
 Haiti	

	11,078,033	
82	
 Bolívia	

	10,985,059	
83	
 Görögország	

	10,858,018	
84	
 Benin	

	10,653,654	
85	
 Csehország	

	10,564,866	
86	
 Portugália	

	10,341,330	
87	
 Burundi	

	10,114,505	
88	
 Dominikai Köztársaság	

	10,075,045	
89	
 Svédország	

	9,938,648	
90	
 Egyesült Arab Emírségek	

	9,856,000	
91	
 Magyarország	

	9,823,000	
92	
 Azerbajdzsán	

	9,755,500	
93	
 Jordánia	

	9,750,580	
94	
 Fehéroroszország	

	9,500,000	
95	
 Ausztria	

	8,741,753	
96	
 Honduras	

	8,721,014	
97	
 Izrael	

	8,602,780	
98	
 Tádzsikisztán	

	8,551,000	
99	
 Svájc	

	8,364,100	
100	 Pápua Új-Guinea	8,151,300	
101	
 Hongkong	

	7,346,700	
	(Kína különleges igazgatású területe)		
102	
 Bulgária	

	7,153,784	
103	
 Togo	

	7,143,000	
104	
 Szerbia	

	7,076,372	
105	
 Sierra Leone	

	7,075,641	
106	
 Paraguay	

	6,854,536	
107	
 El Salvador	

	6,520,675	
108	
 Laosz	

	6,492,400	
109	
 Líbia	

	6,385,000	
110	
 Nicaragua	

	6,262,703	
111	
 Kirgizisztán	

	6,088,000	
112	
 Libanon	

	5,988,000	
113	
 Dánia	

	5,724,456	
114	
 Szingapúr	

	5,607,300	
115	
 Finnország	

	5,498,540	
116	
 Szlovákia	

	5,426,252	
117	
 Eritrea	

	5,352,000	
118	
 Norvégia[7]	

	5,236,826	
119	
 Közép-afrikai Köztársaság	

	4,998,000	
120	
 Costa Rica	

	4,890,379	
121	
 Palesztina[8]	

	4,816,503	
122	
 Írország	

	4,757,976	
123	
 Türkmenisztán	

	4,751,120	
124	
 Kongói Köztársaság	

	4,741,000	
125	
 Új-Zéland	

	4,727,620	
126	
 Omán	

	4,496,760	
127	
 Puntföld	

	4,284,633	
128	
 Horvátország	

	4,190,699	
129	
 Kuvait	

	4,183,658	
130	
 Libéria	

	4,074,530	
131	
 Szomáliföld	

	3,850,000	
132	
 Panama	

	3,814,672	
133	
 Grúzia[9]	

	3,720,400	
134	
 Mauritánia	

	3,718,678	
135	
 Moldova[10]	

	3,553,100	
136	
 Bosznia-Hercegovina	

	3,531,159	
137	
 Uruguay	

	3,480,222	
138	
 Puerto Rico	

	3,474,182	
	(Az USA társult állama)		
-	
Tibet	

	3,180,000	
139	
 Mongólia	

	3,112,700	
140	
 Albánia	

	2,886,026	
141	
 Litvánia	

	2,859,709	
142	
 Örményország	

	2,859,709	
143	
 Jamaica	

	2,723,246	
144	
 Katar	

	2,401,598	
145	
 Namíbia	

	2,324,388	
146	
 Botswana	

	2,230,905	
147	
 Lesotho	

	2,135,000	
148	
 Macedónia	

	2,071,278	
149	
 Szlovénia	

	2,063,371	
150	
 Lettország	

	1,957,200	
151	
 Gambia	

	1,882,450	
152	
 Koszovó	

	1,836,978	
153	
 Gabon	

	1,802,278	
154	
 Bissau-Guinea	

	1,547,777	
155	
 Bahrein	

	1,404,900	
156	
 Trinidad és Tobago	

	1,349,667	
157	
 Észtország	

	1,311,759	
158	
 Mauritius	

	1,262,879	
159	
 Egyenlítői-Guinea	

	1,222,442	
160	
 Kelet-Timor	

	1,167,242	
161	
 Szváziföld	

	1,132,657	
162	
 Dzsibuti	

	900	
163	
 Fidzsi-szigetek	

	867	
164	
 Ciprus	

	847,000[11]	
165	
Réunion	

	843,529	
	(Franciaország tengerentúli megyéje)		
166	
 Comore-szigetek	

	806,153	
167	
 Bhután	

	779,65	
168	
 Guyana	

	746,9	
169	
 Makaó	

	652,5	
	(Kína különleges igazgatású területe)		
170	
 Salamon-szigetek	

	642	
171	
 Montenegró	

	621,81	
172	
 Nyugat-Szahara	

	584	
173	
 Luxemburg	

	576,2	
174	
 Suriname	

	541,638	
175	
 Zöld-foki Köztársaság	

	531,239	
176	
 Dnyeszter Menti Köztársaság	

	505,153	
177	
 Málta	

	429,344	
178	
 Brunei	

	411,9	
179	
Guadeloupe	

	400,132	
	(Franciaország tengerentúli megyéje)		
180	
Martinique	

	378,243	
	(Franciaország tengerentúli megyéje)		
181	
 Bahama-szigetek	

	378,04	
182	
 Belize	

	375,909	
183	
 Maldív-szigetek	

	344,023	
184	
 Izland	

	336,06	
185	
 Észak-Ciprus	

	294,396	
186	
 Barbados	

	285	
187	
 Vanuatu	

	277,5	
188	
 Francia Polinézia	

	271,8	
	(TOM)		
189	
 Új-Kaledónia	

	268,767	
	(TOM)		
190	
Francia Guyana	

	254,541	
	(Franciaország tengerentúli megyéje)		
191	
 Abházia	

	240,705	
192	
Mayotte	

	226,915	
	(Franciaország tengerentúli megyéje)		
193	
 Szamoa	

	194,899	
194	
 São Tomé és Príncipe	

	187,356	
195	
 Saint Lucia	

	186	
196	
 Guam (Az USA önkormányzattal nem rendelkező területe)	

	184,2	
197	
 Curaçao	

	158,986	
	Hollandia társult állama		
198	
 Hegyi-Karabah	

	150,932	
199	
 Kiribati	

	113,4	
200	
 Aruba	

	110,108	
	Hollandia társult állama		
201	
 Saint Vincent és a Grenadine-szigetek	

	109,991	
202	
 Amerikai Virgin-szigetek	

	106	
	(USA önkormányzattal nem rendelkező területe)		
203	
 Grenada	

	103,328	
204	
 Tonga	

	103,252	
205	
 Mikronézia	

	102,8	
206	
 Jersey	

	102,7	
	(Brit koronafüggőség)		
207	
 Seychelle-szigetek	

	93,144	
208	
 Antigua és Barbuda	

	86,295	
209	
 Man	

	84,497	
	(Brit koronafüggőség)		
-	
 Ceuta	

	82,376	
	(Spanyolország autonóm városa)		
-	
 Melilla	

	78,446	
	(Spanyolország autonóm városa)		
210	
 Andorra	

	71,732	
211	
 Dominikai Közösség	

	71,293	
212	
 Guernsey	

	63	
	(Brit koronafüggőség)		
213	
 Bermuda	

	61,954	
	(Brit tengerentúli terület)		
214	
 Kajmán-szigetek	

	60,413	
	(Brit tengerentúli terület)		
215	
 Amerikai Szamoa	

	57,1	
	(USA önkormányzattal nem rendelkező területe)		
216	
 Északi-Mariana-szigetek	

	56,94	
	(Az USA társult állama)		
217	
 Grönland	

	56,186	
	A Dán Királyság autonóm része		
218	
 Marshall-szigetek	

	54,88	
219	
 Dél-Oszétia	

	53,532	
220	
 Feröer	

	49,755	
	A Dán Királyság autonóm része		
221	
 Saint Kitts és Nevis	

	46,204	
222	
 Monaco	

	38,4	
223	 Sint Maarten	38,247	
	Hollandia társult állama		
224	
 Liechtenstein	

	37,623	
225	
Saint-Martin	

	36,457	
	(Franciaország tengerentúli társult területe)		
226	
 Gibraltár	

	33,14	
	(Brit tengerentúli terület)		
227	
 San Marino	

	33,005	
228	
 Turks- és Caicos-szigetek	

	31,458	
	(Brit tengerentúli terület)		
-	
 Åland	

	29,013	
	Finnország autonóm része		
229	
 Brit Virgin-szigetek	

	28,514	
	(Brit tengerentúli terület)		
230	
 Bonaire	

	18,905	
	(Hollandia tengeren túli községe)		
231	
 Cook-szigetek	

	18,1	
	(Új-Zéland társult állama)		
232	
 Palau	

	17,95	
-	
Akrotíri és Dekélia	

	14,7	
	(Brit tengerentúli terület)		
233	
 Anguilla	

	13,452	
	(Brit tengerentúli terület)		
234	
Wallis és Futuna	

	11,75	
	(TOM)		
235	
 Tuvalu	

	10,64	
236	
 Nauru	

	10,084	
237	
Saint-Barthélemy	

	9,417	
	(Franciaország tengerentúli társult területe)		
238	
Saint-Pierre és Miquelon	

	6,286	
	(Franciaország tengerentúli társult területe)		
239	
 Montserrat	

	4,922	
	(Brit tengerentúli terület)		
240	
 Szent Ilona, Ascension és Tristan da Cunha	

	4,255	
	(Brit tengerentúli terület)		
241	
 Sint Eustatius	

	3,877	
	(Hollandia tengeren túli községe)		
242	
 Falkland-szigetek	

	2,563	
	(Brit tengerentúli terület)		
-	
Spitzbergák és a Jan Mayen-sziget	

	2,562	
	Norvégia külső területei		
243	
 Norfolk-sziget	

	2,302	
	(Ausztrália függő területe)		
244	
 Karácsony-sziget	

	2,072	
	(Ausztrália függő területe)		
245	
 Saba	

	1,811	
	(Hollandia tengeren túli községe)		
246	
 Niue	

	1,47	
	(Új-Zéland társult állama)		
247	
 Tokelau-szigetek	

	1,411	
	(Új-Zéland külbirtoka)		
248	
 Vatikán	

	842	
249	 Kókusz-szigetek	550	
	(Ausztrália függő területe)		
-	
Wake-sziget	

	188	
	(Az USA önkormányzattal nem rendelkező külbirtoka)		
-	
 Francia déli és antarktiszi területek	

	140	
	(Franciaország tengerentúli területe)		
250	
 Pitcairn-szigetek	

	56	
	(Brit tengerentúli terület)		
-	
Midway-atoll	

	40	
	(Az USA önkormányzattal nem rendelkező külbirtoka)		
			
A listában nem szerepel:	
 Máltai lovagrend.