# Decoration

## Ősz búsong...

Ősz búsong a tájon,
Mint ősi várrom,
Mely omló kövei közt,
Tudja, ideje lejárt!
Tél közelít már,
Deres a határ,
Köd leple alatt,
Szürke a táj!
Hulló falevelek,
Elmúlást emlegetnek.
Vastag az avar,
Szél söpri már.
Fájó az emlék,
A tél hidegét,
Nem oldja fel már,
A szép szivárvány!

Paul Verlaine verseskötetét olvasgatva a legszebb verse: Őszi Chanson
(fordította Tóth Árpád) ihlette ezt a kis alkotást.

## Művek

Mint tömjénfüst...
Nem voltam angyal...
Furcsa páros
A szél mesél
Tükörképhez
Ha rózsát szakítasz...
Homo Ludens
Esti dal
Szeretlek, mint...
Egy érzés margójára
Vágyakozás
Törött szilánkok...
Abisszusz
Boldogságot már...
Circulum absolvere
Világ bolondja
Oly szép az éj...
Testemre jeleket...
Ó, de gyönyörű...
Ha vak lennék...
Oly sokszor...
Utolsó tánc
Virágok szirmait...
Gondolatok a temetőben
Nézőpont
Szegedi őszi emlék
Oly szép vagy...
Szégyen nélkül!
Halk futam...
Júdás evangéliuma
Feltétel nélkül!
Nekrológ helyett
Szerenád
Doni mementó, 1943. január
A tizenegyedik parancsolat!
Születés misztériuma...
Csend-élet helyett
Lehet-e...
Embernek maradni
Paradoxonok
Valahol Európában...
Szemben...a világgal
Lábnyomok
Szirének éneke
˝Boldogok a lelki szegények˝
Életemhez...
Mondd! Miért fél...
A holnap, messze van
Farsang paradoxona
Ősz búsong...
Megváltás?