    Szomorú az idő, nem akar változni,
    nagy átok van rajtam, mért tudlak szeretni?
    Szeretni nem tudtam, de most már jól tudok,
    búsulni nem tudtam, úgyis megtanulok.

    Ahol én elmegyek, még a fák is sírnak,
    gyenge ágairól levelek hullanak.
    Hulljatok levelek, rejtsetek el engem,
    mer az én édesem mást szeret, nem engem.

    Hulljatok levelek, rejtsetek el engem,
    mer akit szerettem mást szeret, nem engem.
    Hulljatok levelek, rejtsetek el engem,
    mer akit szerettem mást szeret, nem engem.

    Köszönöm édesem, hogy eddig szerettél,
    verjen meg az Isten, ha már megvetettél.
    Verjen meg az Isten, veretlen ne hagyjon,
    szeretetlen társat, hideg ágyat adjon.

    Szomorú az idő, nem akar változni,
    nagy átok van rajtam, mért tudlak szeretni?
    Szomorú az idő, nem akar változni,
    nagy átok van rajtam, mért tudlak szeretni?