## A Balaton víztükre figyelt némán

a Balaton víztükre figyelt némán
bámult rám az égszínű hullám
fodrozódó tört képem engem lesett
leplezetlen a két szemembe meredt

ki vagy Te, ki rám vagy hasonló
engem utánzó üres bitorló fénykép
hazug álarcod engem mímel lopva
kinek a visszfényét sugározod vissza

tehetetlen kín tépte dühödten lelkem
a felismerés mélye dübörgött bennem
hogy megláthassam végre az egyben Őt
a világképeket vetítőt, az elém tükrözőt