## Teremtetten

Teremtetten, lassan, égve
A szívem ritmusát félve
Megnyitom magam, hogy láss

A sárkány tűzzel, vassal írt
Kőkövön nem maradt felróva
Egyetlen strófa

Ami bennem újból hajnalt bont
Ha rád gondolok,
Akkor megint virrad

És teremtetten, lassan, félve
Szívem ritmusát zenélve
Megnyitom magam, hogy láss!
…

Az agyamból kifordult minden kép
Levetette előítéletét a hét
Árulkodó örök pecsét

Benned felhasad
Lángol titkokat

Soha nagyobb kínt
Mint az öröklétből kint

Ámulkodó madarak
Röptetik vad magányukat

Ugye marad a lélek?
Tudod, én már mindig félek

Egyedül hagyták a bábokat
Csak a déli kábulat, az maradt

Az angyaltól elfordult a nép
Agyaggá perzselte az Ég ígéretét

Gúzsba kötött hétköznapok
Napközi lét, ennyit kapok

Emeld fel áldozat magad
A porból jött, de rajta maradt
Az árulkodó pecsét

Soha nagyobb kínt
Mint az öröklétből kint