## Ma olyan

Lementem a szikrázó partra
a nagy fényes Balatonra
a szürkeségből a hideg zaklatott létből

fáztam
egy kicsit a lemenő Nap sugarában álltam
és a fényében áztam

néztem
ahogy a bőröm feloldódik a kékben
és megidéztem a szemembe szökő színeket

Szép itt. És talán jó is. De nekem már mi való, mi a való?
És akkor azt éreztem, hogy:

Olyan
Ma olyan mintha
Ma olyan mintha Isten szólna
Mintha minden élő volna
A felhőkön fény táncolna
És szivárványszíneket szórna
Mint egy fénylő márványkocka
Éles élein napsugár csillogna

Olyan
Ma olyan mintha
Ma olyan mintha az élet szólna
És az égbolt fényt táncolna
Mint egy kéklő üvegbúra
Ami a Nap hangját visszhangozza
Az éberséget harangozza

Olyan
Ma olyan mintha
Ma olyan mintha Mihály szólna
Mintha az ég tenger volna
És a Nap körül hullámozna
A Föld pedig levegővé válna
S lebegő madárként trillázna

Olyan
Ma olyan mintha
Ma olyan mintha az Ember fia szólna
Naphangon nekünk dalolna
Mintha minden egy volna
És az ősjövendő óta
Csak mirólunk álmodna!