## Előttem jár az út

Előttem jár az út
A vége összefut
Egy pontban
Ott van minden, ami elért
Már a jövőben véget ért
Emlékek sétálnak velem
Karon ragadnak, karmolnak
Ellöknek, és tovább rohannak..…

Nagymama
Az ősz haját simogatja
A szél, a kontúr elmosódott
Bennem már alig él az alakja
Csak a fény és a kis lába
Ahogy útját járja a sárga avarban
Félcipője alatt zengő levélhad halad…..

Fekszem
Ágyban gyűrt, puha paplan
Rajtam vizes ruha, fülledt katlan
A bőr vízcseppeket ráz
A láz épp mellettem tanyáz
Mint mindig, Nagymama keze rajtam
Nyugtatja a szívem, álomba ringatja
A félelmeket, akik velem maradnak…..

A sok kép az agyamban pörög.
A járda kövön egymagam ücsörgök.
Ő nincs.
Én még vagyok
És sokáig egyedül maradok.