## Levél kavarog

Levél kavarog
Kopog az avar
Már nem zavar
Hogy mindent takar
A barna talaj sara
Csak sárga lomb
Száraz szemét
Könnytelen nyitja
Rám tekintetét
Ki más, mint az elmúlás
Játszik velem hangtalan
Dallamot zongoráz
Léghúrok pattannak
Lánghangok lobbannak
És a tér kitér
Az idő elől’
Megáll minden
De az örvény pörög
Örökké görög
Bennem legbelül

Mondd, miért küzd minden?
Mi hajt minket,
Mikor az őstél elvett mindent...?

Milyen mély a remény?
Gyökere meddig ér?
Kiirthatatlan meddig él?

Kiírhatatlan sorokat írok untalan…
Mondd, miért?