# Kötöny vére

## Deák Mária netkötete

# Tökfaragás

Harmincöt éve már - nálunk még nem volt Halloween.
Beért a termés, rendet tyúk kapart kertünkben.
Apám nevetett, s kezében hatalmas sütőtök remegett.
- Tökmagot pirítunk - csaptam össze örömmel kezem.
De apám leintett - Várj, most más móka lesz.
Nem vágjuk fel a tökfejet, csak lékeljük, itt a szár felett.
Véső, kés, egy kis kalapács, s szár helyén mély léke lett.
Ügyesen, kanállal kapartuk ki a tökbelet,
A magot felfogtuk szűrőre rakva.
- Anyád majd lefejti s mossa.
Most figyelj!
Az üres tökfejben mi még maradt,
kikaparta már egy perc alatt.
Éles bicskával apám még szúrt két nagyot
- Talán nem bánta már, hogy nem fiú vagyok -,
S a tökből két háromszög szem villogott.
Rajzolva vésett tökmosolyt,
Ez jó kis őszi móka volt.
Amikor kertünkre szállt az est, mécsest gyújtottunk legott,
s a tökfej ablakunkban tüzesen pislogott.
A tök fején egy kis levélke lifegett:
- Nicsak, ez meg itt integet!
Harmincöt éve már, nálunk még nem volt Halloween,
s mégis, ma még mindig sokszor merengek azon a tökfejen.