# Kötöny vére

## Deák Mária netkötete

# Az első "nokedlim"

Telnek az évek,
nem félek,
múló idővel
megérek.
Jókedvvel nézem
a gyerek
naiv, merengő
énemet.
Képeskönyvem
lapozgatom,
talált versem
dúdolgatom.
Apám szerint
göndör fürtöm
kócos megint.
Anyám küldöm
kérlelő szóval
járjon Ő.
Olvasni hagyjon
magamban.
"Főzni tanuljon!"
Ítélet
kócos fejemre
kimondva.
Fakanállal
a kezembe,
sebbel-lobbal
megkeverve
tojást ütni
nagy művészet,
lisztet szórni
megtüsszentet.
Ragacsos már
kezem, lábam,
nagy vihar dúl
a konyhában.
Vizet forralni
jól tudok,
a szaggatóval
bajlódok.
Félre kanál!
Zubog a víz!
A nokedli
folyik, ragad.
Anyám szava:
"Szaggass, kavarj!
Szűrni is hagyj
időt! Kidőlt.
Pocsékba ment.
Itasd gyorsan!
Ó csak apád
meg ne lássa!
Félre Kincsem!
Ne sírj Lelkem!
Kacsa eszi...
Írd meg versben!