Pesti László - Tarjányi Ferenc: Parkok és kertek Pesten és Budán Margit-sziget
A Margit-sziget Budapest XIII. kerületéhez tartozik, eredeti terjedelme 58 hektár volt, mai kiterjedése 96,5 hektár. Hossza 2500, legnagyobb szélessége 500 méter. Földtörténeti-földrajzi szempontból Budapest legfiatalabb felszínei közé tartozik. Az alföldi szakaszra kilépő Duna a földtörténeti jelenkor elején számos zátonyt épített. Ez a hordalékkúp természetes állapotban nyugat felé alacsonyabb, a keleti fele magasabb. Mai formáját a XIX. század közepén, a Duna szabályozásakor nyerte. Kezdetben 3 vagy 4 szigetből állt, az alsó volt a Festő-sziget (a mai Atlétikai Centrum), a felső a Fürdő-sziget. A talajrétegek vastagsága átlagosan 10 méter, alul kavicsos, felül homokos-iszapos dunai hordalékból épült rétegsora jó víztároló. A sziget eredetileg 102,5 méter magasan volt a tengerszint felett, de az árvizek miatt ezt feltöltéssel 104,85 méterre emelték. A sziget északi végénél a Duna 700 méter széles, a budai ág szélessége 250, a pesti 220 méter, közepes vízálláskor 3-4 méter mély.
Fery Antal (1908-1994) fametszetei | A sziget nevei a különböző korokban: Urak-sziget, Nyulak szigete, Szent András szigete, Boldogasszony szigete, Lánysziget, Budai sziget, Palatinus sziget. A történeti adatok a római korig nyúlnak vissza, ásatások feliratos köveket, pénzeket hoztak a felszínre a II-IV. századból. 1012-ben és 1267-ben nagy árvizeket jegyeztek fel. A szigetet elsőként egy 1225-ből fennmaradt oklevél említi először. A hagyomány szerint Imre király (1196-1204) itt tartotta udvarát. IV. Béla 1245-ben kelt oklevele szerint a király elődei a szigetet a premontreieknek adták. A kolostorhoz csatolt Szent Mihály prépostságot 1528-ig említik. A kolostorhoz közel falu állott, a XIV. században Szent Pál falva néven említik. Az esztergomi Érseknek vára volt a szigeten az Óbuda felőli parton. A pesti parton épült a IV. Béla által ide telepített Szent János Vitézek (Johanniták) vára, a mai Casino helyén. A ferencesek 1270-ben jelentetek meg a szigeten. A Domonkos-kolostor alapítása szorosan kapcsolódik Árpádházi Szent Margithoz, aki 1242-ben a Split melletti Clissa várában született. A gyermek 1252-ben költözött át 17 társával Veszprémből a számára alapított nyulak-szigeti kolostorba s haláláig, 1271-ig itt élt. Legendáját apácatársa, Ráskai Lea írta le. Margitot XII. Pius pápa avatta szentté 1943-ban. 1914-ben egy vihar döntötte fa gyökerei között találták meg a zárda harangját, ennek kapcsán a Fővárosi Közmunkák Tanácsa ásatásokat végeztetett; Lux Kálmán 1923-ban, Lux Géza 1937-38-ban kutatott a romok között, mely teljesen nincs még feltárva.
Az országgyűlés a szigetet 1790-ben Sándor Lipót főhercegnek, a nádornak adományozta, ő kezdte meg a szigetet schönbrunni mintára kiépíteni. Sándor főherceget öccse, József Antal János - József nádor - követte a palatinusi méltóságban, aki a parkosítás folytatására Tost Károly főkertészt bízta meg. József nádor felesége, Alexandra Pawlowna nagyhercegnő számára a szigeten rendezett be nyaralót. 1814-ben a Napóleon elleni szövetség vezetői, I. Sándor cár (a nádor sógora), III. Frigyes Vilmos és I. Ferenc osztrák császár és magyar király itt találkoztak. 1849-ben a Duna szabályozása kapcsán felmerült a három sziget rendezése. A felső (Fürdő-) szigetet elkotorták, míg az alsó (Festő-) szigetet feltöltés révén a Margit-szigethez csatolták. A sziget 1901-ig csak vízi úton volt megközelíthető. Az 1876-ban épült Margit-hídhoz 1901-ben épült meg a szigeti lejáró. A sziget északi csúcsán a II. világháború alatt elkészült Árpád-hidat 1950-ben kötötték össze a szigettel, ez utóbbi lényeges meghosszabbításával. József nádor 1847-ben meghalt, őt fia, István követte, de a nádori méltóság 1848-49-ben megszűnt. István főherceg halála után fia, József Károly Lajos birtokában volt a sziget 1905-ig. Nagy növényhonosítóként a szigeten fenyőritkaságokat is ültetett. 1871-ben megépítette a szigeti lóvasutat, mely 1928-ig közlekedett. A Festő-szigetet ő vette meg Buda városától és a Margit-szigethez csatolta, 1873-ban. Fiától, József Ágost főherceg, tábornagytól a magyar állam 1908-ban megvette a szigetet és átadta a Fővárosi Közmunkák Tanácsának. Egy év múlva megalapították a Szent Margitszigeti Gyógyfürdő Részvénytársaságot. 1882-től a sziget főkertésze Magyar György (1844-1923) volt. Ekkor a kereskedelmi kertészetben 1400 fajta rózsát termesztettek 16.000 példányban. Japánkert létesült. Itt a szigeten született fia, Magyar Gyula (1880 -1945), az ismert dendrológus, növénynemesítő. A sziklakerti hőforrásban helyeztek el a Normafának nevezett bükkfa maradványait, mely megkövesedett állapotban ma is látható. A sziklakert vízesését a Zsigmondy-forrás táplálja. 1911-ben nagyarányú kertészeti fejlesztésbe kezdtek, ennek hatására létesült a Vadaskert, a fácános és a művész-sétány, mely utóbb a Zielinszky Szilárd-sétány nevet kapta. A terület feltöltése (1870-től) árvízvédelmi célokat szolgált. A Fővárosi Közmunkák Tanácsa 1921-ben a szigetre rendezési pályázatot írt ki s Petz Gyula tervét fogadták el. 1927 után a kertészetben nagyarányú munkák folytak, 60.000 m3 földet mozgattak meg, 60 holdon termőföldet terítettek el, 50 holdat füvesítettek, továbbá 6000 méter hosszú és 6 méter széles sétautat építettek; a pesti oldalon 150 kőrisfát, a budain 200 jegenyenyárt ültettek. Telepítettek ezen kívül 3000 különböző díszfát és 50.000 díszcserjét. A nagy virágoskert a hajdani kereskedelmi kertészet helyére került, s 15.000 m2-t foglalt el. A rózsakertben a világ akkor ismert összes rózsafajtája megtalálható volt, 25.000-es tőszámmal. A sok virágágyba 250.000 tő növényt ültettek, kihelyeztek 3000 fészekodút és 20 madáretetőt. A Margit-sziget ma a főváros egyik legnagyobb közparkja s egyben Európa egyik legszebb dendrológiai parkja. Külön nevezetessége, hogy itt található az első feltárt magyar kertművészeti emlék is, az 1251-ben már vízvezetékkel rendelkező domonkosrendi kolostorkert. A szigetet 1929-ben gyógyhellyé nyilvánították. A II. világháború ezt a parkot is alaposan megtépázta. A sérülések a túlélő fákon ma is felismerhetők: roncsolt törzseik 1-2 méter magasról hajtottak ki s ezek a "hajtások" ma már több mint fél évszázadosak.
Épületek a szigeten Az itteni melegvíz-forrásra már régebben felfigyeltek. Zsigmondy Vilmos 1866-ban végzett fúrásokat, a talaj rétegviszonyait innen ismerjük, felülről lefelé: homok és iszap, kavics, kékes tengeri eredetű agyag és agyagos mészkő, utóbbi 119 méterig, ebből a mélységből tör fel a napi 1,5 millió liter víz, mely ként, kalciumot, magnéziumot és szénsavat tartalmaz. A furatba illesztett cső 9,5 méter magasan van a talajfelszín felett, belőle folyik a víz a vízeséshez. A sziget akkori tulajdonosa Ybl Miklóst bízta meg a gyógyfürdő tervezésével. Az épületet 1868-1870 között emelték, reneszánsz stílusban. A fürdő a II. világháborúban megsérült, majd az l956-os árvíz után lebontották. A ferences templom maradványa a minoritáké volt. A ferencesek a XIII. században telepedtek meg a szigeten, kolostorukat a század vége felé építették, a XIV. században átalakították és toronnyal bővítették. A török uralom alatt rommá lett. József nádor villáját e mellé építtette 1796-ban, ő maga 1819 és 1830 között itt lakott. A premontrei kápolna. A premontrei konvent Óbuda területén még a tatárjárás korát megelőzően létrejött egyházi testület. A sziget legrégibb temploma, a Szent Mihály-templom egyben a hajdani szigeti falu plébániatemploma is volt. A víztoronytól északkeletre eső romokat 1923-ban ásták ki. A XII. századból származó épület belsejében egy régibb, XI. századi kápolna falait is megtalálták. Az ásatások Lux Kálmán és Salkovics Károly irányításával folytak. 1932-ben Lux Kálmán restaurálta, átépítette a Szent Mihály-kápolnát. A nagyszállót Ybl Miklós építette 1868 és 1870 között. Többször átépítették, így 1926-ban is, Wälder Gyula tervei szerint, aki szanatóriumi célra szárnyépülettel bővítette, halljában Kondor Béla festőművész Szigeti legenda című falfestménye látható. A víztornyot 1921-ben építette Zielinsky Szilárd, a park vízművei is az ő munkája. A torony a szigetet látta el vízzel, 1983-ban felújították, de üzemen kívül van, kiállító- és vendéglátóhelyként hasznosítják. A Palatinus strandfürdőt Janáky István és Masirevich György tervezték 1921-ben. 1938-ban Janáky István bővítette, gyepszőnyege 70.000 m2 felületű. A versenyuszodát Hajós Alfréd (1878-1955), az első magyar olimpiai bajnok tervezte, 1930-ban nyílt meg. A szabadtéri színpad 1938-ban épült Kaffka Péter tervei szerint, a háborúban megsérült, 1951-ben újjáépítették, 3300 személyes. A Zenélő kút 1936-ban épült. Eredetijét Bodor Péter székely ezermester építette Marosvásárhelyen 1820-ban. 1954-ben Pfannl Egon építész restaurálta. A Thermal Hotel, ötcsillagos szálloda, 1979-ben nyílt meg az egykori Margit-fürdő helyén. Tervezője Kéry György, belsőépítésze Petrilla György. 206 szobával, illetve lakosztállyal rendelkezik. A 70 C fokos vízre alapozott gyógyhely teljes orvosi felszereltséggel és minden szállodai kényelemmel ellátva várja vendégeit. A Nagyszállóval (Ramada Grand Hotel) föld alatti folyosó köti össze. A Margitsziget Kristályvízüzem a Nemzeti Sportuszoda és a Tost Károly sétány között helyezkedik el. A park pesti oldalán különböző intézmények sporttelepei találhatók. A Művészsétány (Művészliget) szobrai 1966-1968-ban létesítették, amikor az 1912 óta itt lévő Arany János szobor köré a magyar irodalom, képzőművészet és zene nagyjait megörökítő mellszobrokat helyeztek ide. A későbbi években folyamatosan fejlesztették tovább. Írók, költők szobrai: Ady Endre (Csorba Géza), Ambrus Zoltán (Buza Barna), Arany János (Stróbl Alajos), Balassi Bálint (Tar István), Csokonai Vitéz Mihály (Erdey Dezső), Gábor Andor (Domonkos Béla), Janus Pannonius (Kiss István), Jókai Mór (Pátzay Pál), József Attila (Varga Imre), Katona József (Petri Lajos), Mikszáth Kálmán (Sóváry János), Móricz Zsigmond (Makrisz Agamemnon), Petőfi Sándor (Vígh Tamás), Radnóti Miklós (Vígh Tamás), Táncsics Mihály (Pál Mihály), Tompa Mihály (Pásztor János), Vörösmarty Mihály (Rieger Tibor), Madách Imre (Vilt Tibor). Művészek szobrai: Barabás Miklós (Borsos Miklós), Beck Ö. Fülöp önportréja, Derkovits Gyula (Pátzay Pál), Déryné (Schaár Erzsébet), Ferenczy István (Marton László), Ferenczy Károly (Tar István), Izsó Miklós (Kisfaludy Stróbl Zsigmond), Kernstok Károly (Schaár Erzsébet), Lechner Ödön (Nagy Sándor), Lyka Károly (Pátzay Pál), Medgyessy Ferenc (Makrisz Agamemnon), Munkácsy Mihály (Madarassy Walter), Rudnay Gyula (Pásztor János), Stróbl Alajos (Segesdi György), Szőnyi István (Sóváry János), Zichy Mihály (Kocsis András). Zeneszerzők szobrai: Bartók Béla (Beck András), Bihari János (Radó Károly), Erkel Ferenc (Boldogfai Farkas Sándor), Kodály Zoltán (Pátzay Pál), Liszt Ferenc (Erdey Dezső). Sétányok Öt, személyek nevét viselő sétány segíti a tájékozódást. 1. Hajós Alfréd sétány, a budai rakpart hosszában. 2. Magyar György sétány, a pesti rakpart hosszában. 3. Tost Károly sétány, a főútnak a Centenáriumi emlék és a Termál Szálló közötti szakasza neve. 4. Soó Rezső sétány, a virágoskert és a rózsakert között, a Köröndtől a Tost Károly sétányig. 5. Zielinsky Szilárd sétány, a rózsakert mögötti kis tértől a Termál Szállóig. A Körönd a Soó Rezső-sétány pesti part felőli végénél van. A közönség kényelmét a főváros legszebb parkjához illő berendezések szolgálják, mint a különböző típusú padok és székek, stílusos öntöttvas ivókutak, szemétgyűjtők és WC-k. A sportolók kedvére készült a mindkét parton hosszában húzódó, l méter széles gumi futóút. Élelmiszer, üdítő ital az árusító helyeken könnyen beszerezhető. Megközelítés, forgalom A sziget a két hídon közlekedő villamosoktól (1-es, 4-es és 6-os) gyalog jól elérhető. A parkon a 26-os autóbusz halad át és hét megállónál vesz fel utasokat. Más gépjárművek behajtása engedélyhez kötött. A helyi közlekedést gyorsítja, könnyíti és érdekessé teszi a BKV panoráma kisbusza. A kishajó-forgalom az időjárástól is függ. Több helyen bérelhető a bringóhintó, kerékpár s gyerekeknek játékautók. Séta a parkban A Margit-híd felől indulva s a szárnyhídon érkezve a várostűréséről ismert nyugati ostorfák sora fogadja a látogatókat. Az út tengelyében áll az 1972-ben emelt centenáriumi emlékmű, melyet Pest, Buda, Óbuda és a Margitsziget egyesítésének 100. évfordulójára avattak fel, a mű Kiss István alkotása. Az 1962-ben épített szökőkút az ország legnagyobb szökőkútja, a színes fényekkel megvilágított és zenével alá festett, szakaszosan működő vízsugarak látványa valóban maradandó élmény. A kaszinó felé haladva a fák közül egy 30 méter magas jegenyenyár tűnik fel, amit már 1890-ben kifejlett nagy faként említettek. A kaszinó kertje előtt 100 évnél is idősebb nagy lepényfa áll, magas kora mellett tövisnélkülisége is sajátos. Tovább haladva három fekete diófához- érünk, termésük ehető, fájuk ipari alapanyag. A Kisrét előtt elfekvő törzsű fára esik tekintetünk, Ez a sárga kérgű, tövises fa a narancseper, termése nem ehető. Az 1890-ből származó irodalmi adat szerint volt a szigeten "egy nyomorék fácska", melynek törzse 1,5 méter hosszan a földön feküdt, mivel az 1838-i árvíz idején megdőlt. Ebben az állapotában láthatjuk ma is. Tovább sétálva érünk feketefenyők csoportjához. 1890-ben Hanusz István "öreg fenyők sötétlő csoportjáról" ír, ami a jelenlegi ferences rendi templomtól a sziget déli csúcsáig húzódott. Ezeket a fákat néhány kivételével 1945-ben kivágták az ideiglenes Manci-híd építéséhez. A megmaradt fák jelenleg 25-30 méter magasak, koruk kb. 150 év. A Kisrét végére érve érünk el a park egyik legnagyobb, több törzsű japán akácához, innen látótávolságban van Madách Imre szobra. A Virágoskerttől jobbra vas-, ostor-, kőris-, juhar- és csörgőfák árnyékában jutunk el a kis Vadaskerthez, amely maradványként őrzi azt a kort, amikor a sziget úgy 800 éve teljes egészében vadaskert volt. Az őzek, vad szárnyasok, a háziállatok közül a komondor, fekete kecske, rackajuh, pávák és fácánok ma különösen a gyerekeknek okoznak örömet. Utunkat folytatva tárul elénk a rózsakert, Tost Károly eredeti munkája. A víztorony irányába haladva kocsányos tölgy hívja magára figyelmünket, ez hazánk egyik legfontosabb keményfája, Nevezetes fák még "Arany János tölgyei", a költő ezen fáknál írta a Tölgyek alatt című versét 1877. augusztus 5-én. Itt, a Zielinsky Szilárd sétány mentén halad a Művészliget, ahol kitűnőségeink mellszobrai láthatók. A Művészliget mellett vannak a Domonkos kolostor romjai, melyeket elhagyva érünk az ősplatánhoz, ennek törzs-körmérete 604 cm. A Margitszigeten az 1810-es évek elején ültettek nagyobb számban díszfákat, de az 1838-as árvíz mindent tönkre tett és az "ültetvények ez időtől veszik kezdetüket". A szigeti platánok ezek szerint 160-170 évesek. Rövidesen a Szent Mihály kápolnához érünk, mely előtt sötétvörös lombjával díszítő vérbükk áll, közelében egy érdekes páfrányfenyő. A Nagyszálló felé sétálva láthatunk jobbról egy vadgesztenyefát, amely talán legszebb e parkban. A szálló terasza előtt három fekete diófa áll. Az 1950-es években Taba (Tost) Vilmos kertésztanár hívta fal a figyelmet, hogy "ezeket a fákat dédapám az 1800-as évek elején ültette". A fák törzsén a mai napig láthatók azokba sérülések, amelyeket az 1838-as jeges árvíz okozott. A Termál Szállót jobbról megkerülve gyönyörködhetünk a télen is zöld borbolya-, madárbirs-, bangita- és tujafajokban. A közeli fekete nyárfák a Dunát kísérő galériaerdőkből maradtak meg. A sziklakertet az 1920-as években a berlini Späth-cég építette. A Nagyrét szélén állt a leghatalmasabb koronájú platán. Ez a csodálatos példány egy 36 órás csendes esőben 1988. augusztus 23-án kidőlt. Lombozatán a számítások szerint 10 tonnánál több víz volt, ami a halálát okozta. Korát Babos Károly 158 évben állapította meg. A víztoronynál Kovács Ferenc térplasztikáját láthatjuk. A rózsakert mellett kaukázusi szárnyasdió soktörzsű példánya a jellegzetesség. Az út mellett élt a főváros egyik legnagyobb liliomfája, Fery Antal grafikusművész e példány leveléről készítette a jelen leírás 3. oldalán látható fametszetét, Ugyancsak különlegesség egy paddal körülvett 7 ágú platán, amit hétvezér-fának is neveznek, lombkoronájával 300 m2-t árnyékol. Közelében termetes kislevelű hárs ontja júniusban virágainak illatát. Közismerten, a hársak közül a kislevelűnek legjobb a gyógyteája. A Palatinus-strand bejáratánál üvegfalon át láthatjuk Szent István király tölgyfából faragott szobrát. A járdán haladva szemünkbe tűnik egy hatalmas fehér nyárfa, rajta 16 méter magasan villámsújtotta seb. A ferences templomhoz érve Kerényi Jenő Furulyázó lány című bronzszobrát tekinthetjük meg. Befejezésként a játszótéren álló tulipánfát említjük. 2008. július A térkép nagyobb méretben A térkép nagyobb méretben