Remete FARKAS LÁSZLÓ

ÁLLANDÓ, MINDENNAPOS KALENDÁRIUM

„Régies magyar kalendárium” könyvsorozat V. kötet

Nagy-magyarországi, állandó dátumú, jeles- és köznapok életkép-szerű leírása.
Napi munkálatok és hagyományok, szokások és viselkedések, hiedelmek és babonák.
Régi kalendáriumok és feljegyzések, néprajzi és saját gyűjtések felhasználásával.

Ünnepnapok, hétköznapok,
Dologtiltók, szorgos napok.
Lyukasztók és kötők-oldók,
Időjárás-, termő-jóslók.

Jeles napok, dolgos napok.
Vigadozók vagy zárt napok.
Ültetésre, elvetésre,
Szüretre és begyűjtésre.

Napokból van gonoszjáró,
Születésnap, halott váró.
Hálaadó áldozásra,
Maskarázó hárításra.

Minden napnak saját szentje,
Hittel elvárt napirendje.
Csíziókkal, regulákkal,
Szokásokkal, legendákkal.

E napokat egybe gyűjtve,
Kalendáriumba fűzve,
Egész évet mind kiadja,
Érdeklődőt tanítgatja.

Babonákat benne hagyva,
Somolygásra okot adva.
Hagyományok megőrződnek,
Szokások sem felejtődnek.

-------------------------------------------------------------------------------------------------------------
KÉZIRAT
Budapest, 2018.

TARTALOMJEGYZÉK
BEVEZETÉS
Napok és védőszentek
Naptári utalások
Égi jelenségek
Napok jellege
Napok leírása
Jeles napok
Időszakok és ünnepkörök
RÉGI MAGYAR KALENDÁRIUM NAPJAI
VIGASSÁG IDEJE
KARÁCSONYI ÜNNEPKÖR
JANUÁR
NAGYFARSANGI ÜNNEPKÖR
FAVÁGÁS IDEJE
FEBRUÁR
NAGYBÖJTI ÜNNEPKÖR
TALAJ MŰVELÉS IDEJE
VETÉS IDEJE
MÁRCIUS
HÚSVÉTI ÜNNEPKÖR
TAVASZI ÜNNEPKÖR
OLTÁS-DUGGATÁS IDEJE
ÁPRILIS
VETEMÉNYEZÉS-LEGELTETÉS IDEJE
MÁJUS
PÜNKÖSDI ÜNNEPKÖR
JÚNIUS
SZÉNAGYŰJTÉS IDEJE
NYÁRKÖZÉPI ÜNNEPKÖR
ARATÁS IDEJE
JÚLIUS
TARLÓVETÉS IDEJE
AUGUSZTUS
BETAKARÍTÁS IDEJE
SZEPTEMBER
SZÜRET, ŐSZI VETÉS IDEJE
KISFARSANG ÜNNEPKÖRE
OKTÓBER
BEHAJTÁS IDEJE
NOVEMBER
TARTALÉKOLÁS IDEJE
NYUGOVÁS IDEJE
DECEMBER
BEZÁRKÓZÁS IDEJE
TÉLKEZDŐ ÜNNEPKÖR
PIHENTETÉS IDEJE
FOLYTATÁS A MÁSODIK KÖTETBEN

BEVEZETÉS

E kötet, a „Régies magyar kalendárium” könyvsorozat prózai folytatása. Míg az előző kötetek népköltési ihletésű vers-gyűjtemények, addig e gyűjtemény főleg a naptári napok általánosabb leírására törekszik. Eltérően a néprajzi szakirodalmaktól, nem a „mikor-hol” részletekre fókuszál, hanem az adott nap sajátos hangulatát kívánja bemutatni. Ily módon érzékeltetve a napi elfoglaltságok és elvárások kapcsolódását, szokások és hagyományok folyamatosságát. E kalendárium igyekezett a legősibbnek tűnő szokásokat és néphagyományokat megismertetni. Lehetőleg mellőzve a vallások okozta „alakításokat” és idegen hagyományok honosításait.

Napok és védőszentek

A napok leírásánál azok védő-szentjeit fontos megemlíti, mert a régi kalendáriumokban e nevekkel azonosították a naptári napokat. De a jelzett védő-szentek köre sem volt „kőbe vésett”, mivel akár évenként is változhattak. Ezért, csak azok kerültek beemelésre, amelyekhez esemény, mondás, regula vagy jóslás kapcsolódott. Lehetőleg azok, amelyek az utóbbi néhány száz év kalendáriumaiban bennmaradtak. Mert, az egyházi naptárakban is előfordult a szentek neveinek cserélgetése, emléknapjaik tologatása, régiek elhagyása és újakkal pótlása. Nem véletlen, hogy egy mai átlag-olvasónak már az 1915. évi Kincses Kalendárium is sok meglepetéssel szolgálhat. Mert a hét napjaihoz kötött akkori nevek sokasága, igencsak idegen hangzásúnak vagy ismeretlennek tűnnének mai naptárak névsorához képest. Egy XVII. századi régi kalendárium nap-neveinek döntő hányadát pedig „nem is tudnánk hová tenni”.

Naptári utalások

A napok besorolásának és lényegük megértését segíti néhány pontosítás. Úgymint: utalás a nap egykori helyére a régi naptári besorolásokban, a hónap- vagy időszak-váltásokra. Ezek, jól érzékeltetik a korabeli kalendáriumok és a mai naptárak közötti lényegi különbségeket.

Égi jelenségek

Az így összeállított kalendárium igyekszik némely jelentősebb „égi jelenéseket” is megemlíteni. Olyanokat, amelyek a régieket segítették az időszakok vagy irányok meghatározásában, emlékezni őket az esedékes foglalatosságokra, rítusokra vagy csak utalni az időszakok változására. A nap-leírások többsége a XX. század első felében elterjedt szokásokra alapozódnak. Kiegészítve a még ismert élő, közép- és újkori hagyományokkal. „Nem állítva szembe” a vallási vagy nemzetiségi eltéréseket, hagyományok és jövevény-szokások különbözőségeit. Hanem törekedve a közösségeket összetartó hasonlóságok bemutatására.

Napok jellege

A kalendáriumi dátum esetében célszerű érzékeltetni az adott nap sajátosságát, jelentőségét. A napok általában vagy ünnep-, vagy dolgos napok. Esetleg fél-ünnepek, amikor egyes munka-tevékenységek is megengedettek. A nap lehetett részben dologtiltó, amikor egyes munkálatokat tiltottak. De lehetett elrendelő is, amikor valamely tevékenységet szinte kötelezően elvártak. Zárt napokra jellemző volt a bezárkózás és a látogatók elutasítása. Míg a közösségi vagy vendég-váró napok éppen a nyitottságukkal és vendéglátásukkal tűntek ki. A termő napok rendszerint valamilyen gyümölcsöző munkálatokra utalnak, míg az üres napok inkább a végzett tevékenység eredménytelenségére vagy feleslegességre.

A baljós napok valamilyen veszélyt, míg a szerencsés napok váratlan örömteli vagy hasznos eredményt sejtettek. A rontó napok sikertelenségre vagy ártó hatásra utalhattak. Míg a rontásűző napok, ezek elhárítását segíthetik. A jósló napok jóslásra alkalmasak vagy lehetőségre utalnak. A jelző napok, pedig valamely jelenségből próbálnak következtetni egy későbbi eseményre, vagy feltételezett (logikai vagy tapasztalati) következményre utalni. Ezek főleg az időjárásra és a termékenységre utalhatnak.

Emellett, a naptárak még tele voltak vásár-, lakodalmas-, böjtös- és egyéb napokkal, gyakran utalva az elvégzendő munkára (például: szántó-, arató-, kaszáló-, szüreti- stb. napok). Természetesen, egy-egy nap nemcsak egyféle jellemzővel bírhatott, hiszen több tevékenység is történhetett egyszerre vagy egymást követően.

Napok leírása

A nap-leírások többnyire az aktuális vagy javasolt munkálatokra mutatnak. De helyeként utalnak bizonyos regékre, legendákra vagy hiedelmekre. Amelyek, meseszerű jellegük ellenére (vélhetően) az ősi hiedelem-világok maradványai lehetnek. Azoké az „ősvallásoké”, amelyek szertartás- és szokás-szilánkjai részben megőrződtek az egykori mindennapi életben, vagy a jeles napok ünnepléseinkben. Amelyek, esetenként meglepően hasonlóak más népek egykori hagyományaihoz és népszokásaihoz. Mindezek azt sejtethetik, hogy az egykor szomszédos népek között sokkal erősebb és szorosabb kapcsolatok lehetnek, mint ahogy az iskolai történelem-könyvekből tanultattuk, köznapi életben tapasztalhattuk vagy sejtettük.

Jeles napok

A vastagon kiemelt dátumok egykor piros betűs ünnepnapoknak számítottak. Olyanoknak, amelyek napokon nem dolgoztak, hanem az ünnep lényegére és a szokások megtartására irányultak. Ezek többsége már nem számít ünnepnek, sőt még a naphoz kapcsolódó szentek nevei vagy ünnep alkalma és lefolyása is furcsának tűnhet, mai szemmel.

A dőlt betűvel kiemelt dátumok olyan - nem piros betűs - jeles napok, amelyekhez valamilyen hiedelem, tanács vagy megkötés kapcsolódott. Olyanok, amelyek eligazításul szolgáltak korabeli gazdasági és társadalmi életben, meghatározták az adott nap folyását.

Időszakok és ünnepkörök

A régi kalendáriumokban általában két elv szerint csoportosították a napokat. Mivel két különböző elvi csoportosításról van szó, így magától értetődő, hogy ezen időszakok egymásba fonódhatnak. Az ünnepköri csoportosítás, az összetartozó és egymáshoz kapcsolódó közösségi ünnepléseket fogta egy csokorba. Úgy, hogy azok illeszkedjenek a hagyományokhoz, szokásokhoz és a hitvilágukhoz. Az időszakos csoportosítás: az az egymás után következő napsort foglalta magába, amely az éppen esedékes legfontosabb termelő munka levégzésére irányultak. Úgy, hogy az időszak illeszkedjen a természet rendjéhez, és a mezőgazdasági és állattenyésztési idény-jellegű munkálatokhoz. Most, lássuk a lényeget!

RÉGI MAGYAR KALENDÁRIUM NAPJAI

Az egymást követő hasonló kiadású régi kalendáriumok sajátossága, hogy egy részük szinte szó szerint megegyezik. Más részük - vagyis az időpontjaikban változó ünnepek - pedig aktualizálva kerültek be a naptárba. Ezért, a könnyebb átláthatóság érdekében, e kötet csak az állandó dátumú nap-események leírására törekszik. Az évenként változó dátumú nap-események leírását majd a második kötet tartalmazza. Olyanokat, mint például: a hét napjai, nagyfarsangi és nagyböjti események, húsvéti és pünkösdi ünnepkör, stb.

E kalendárium a Nagykarácsony (dec. 25.) napjával kezdődő és a következő Nagykarácsony kezdetéig (vigíliájáig, vagyis dec. 24-ig) tartó időszakot öleli fel. Nem véletlenül, hiszen egykor az év Nagykarácsonykor kezdődött, ezen elvre épült év szokás-rendszere. E tény egyértelműen kiviláglik a napok-időszakok sorrendjéből, hagyományok egymásra épüléséből, illeszkedve a regék és legendák köréhez. Íme, egy állandó dátumú naptár-kísérlet, amely igyekszik egy sorba rendezni az év napjait, a mai (pontosabban az 1593-tól szokássá váló) naptári rend szerint. Ugyanakkor, a napok leírásai - elsősorban - a XIX. század utolsó harmada és XX. század első harmada közötti hagyományokra építkezik. Mivel, ezen időszak gyűjtései a leggazdagabbak.

***

VIGASSÁG IDEJE
KARÁCSONYI ÜNNEPKÖR

December 25.-tól január 5-ig tartó, 12 napos időszak. Amelyben, a legelső nap volt a régi számítású Újév kezdőnapja. Majd ezt követte a 12 napos regös-idő. Mindebből az is kiviláglik, hogy régen (még az 1592-es naptár-reform előtt), Karácsony hava nem december 1.-én, hanem feltehetően Nagykarácsony körül kezdődhetett Ez az ünnepkör magába foglalta a naptár-módosítás utáni újévi, vagyis a Kiskarácsonyi vigasságokat is.

DECEMBER 25.	
Kalendárium szerint:	ANASZTÁZIA, EUGÉNIA napja
Régi naptár szerint: 	Újév napja (talán nem számítódott egyik hónaphoz sem). Ünnep.
Napjárás: 		Legalacsonyabb Nap-járás, Dél-irányú delelés és leghosszabb árnyék.
Jellege: 		Régi évkezdő ünnep; dologtiltó, jósló és termékenység-varázsló nap.
Népies megnevezés: 	NAGYKARÁCSONY KARÁCSONYÜNNEPE.

Amikor az éjféli harang megszólalt, kitört a vidámság. Kezdődhetett a bűbáj, varázslás és a jóslás. Aki ekkor felállt az általa már elkészített Luca-székére, megláthatta a boszorkányt. A karácsonyi asztalról összegyűjtött morzsát a tyúkok elé szórták, hogy mihamarabb tojjanak. A böjti étel maradékát (kivéve a kenyeret), a disznók kapták, hogy hízzanak. Az asztal alól összeszedett szénát a tehenek kapták, hogy jól tejeljenek. A takarmányba „vasat” (villát, szecskavágót) dugtak, hogy a tehén hasznát (tejét, borját) „el ne vihessék”. A házastársak e napon nem feküdtek egy ágyba, nehogy a szalonna „szőrférges legyen”. A leányok szerelemért jósoltak, oldottak és kötöttek. Az asszonyok viaszt öntöttek, hogy kitudakolják a jövőt. A Luca napi hagyma-naptár és a Borbála-ág rügyeiből megtudhatták: milyen idő lesz jövőre. Az első két éjszakai óra ideális volt a kincskeresésre, és az állatok beszélgetésének kihallgatására. A csillagok állásából és a szél irányából következtettek a jövő évi időjárásra és termésre.

Eközben, a házban újra terítettek. Mivel a karácsony böjtje véget ért, végre szabadon ehettek ihattak. Jöhetett, az András (nov. 30.) vagy Tamás-napi (dec. 21.) vágásból származó disznótoros, töltött káposzta, kocsonya. Néhol a sült baromfi, esetleg hal- vagy vadfélék is. Hozzá a hájas pogácsa, zsíros lángos és a húsos béles, diós vagy mákos kalács. Mindezt borral, házi sörfélével vagy kompót levével. Többnyire azoknak, akik esti-böjti asztalt is körbeülték.

Néhol a férfiak és a maskarába (kecskének, bikának, szarvasnak, medvének vagy farkasnak) öltözött legények, leányok kíséretével felkerekedtek. Fáklyákkal és feldíszített botokkal, énekelve-zajongva körbejárták a szomszéd házakat. Az udvarokon köszöntötték a gazdát, a maskarások viccelődtek- ijesztgettek, majd egy pohár áldomás után tovább mentek. De mielőtt a hajnali elérkezett, mindenki visszatért az otthonába. Ugyanis, napkeltétől beköszöntött a nyugalom időszaka. A kapukat bezárták, vendégeket és köszöntőket nem fogadtak. E napon tilos volt dolgozni. A sütés, mosás és szárítás: halált hozhatott a házra, dögvészt a marhákra. Sőt még a szemetet sem szabadott a házból kivinni, nehogy a szerencse is kikerüljön. Ez a nap, a lustálkodás és a kerítésen-házon belüli családi szórakozás napja.

Némely vidékeken, ahol még nem tartották Karácsony ünnepét, pirkadatkor kimentek a felkelő Napot köszönteni. Napnyugta után pedig tüzet gyújtottak, hogy segítsenek növelni a korán nyugvó Nap fényét. Szokásban volt, hogy az e napra sütött kenyérre keresztet metszettek (vagy tésztából kiformált keresztet illesztettek). Úgy tartották, hogy ha e napon verőfényes az idő, akkor az ő ortodox karácsonyukkor (Vízkeresztkor, jan. 7-én) is hasonlóan szép napos, de fagyos idő lesz. Úgy tartották, hogyha az ekkor vágott cseresznyefa-ág az ő karácsonyukra kivirágzik (kirügyezik), akkor jó termés várható nyárra-őszre. Többfelé ekkor megkopogtatták a gyümölcsfák oldalát, hogy jó termést adjon jövőre. E nap dologtiltó volt a felnőttek számára. Vagyis, ahol a Julián naptár szerinti ortodox szabályokhoz igazodtak, ott nem ekkor tartották Karácsony ünnepét. Ez az ottani SZPIRIDION nap, szokásaiban (XX. század elején) leginkább a Luca nap előestéjéhez hasonlítható (dec. 12.).

Egyes helyi faluközösségekben, pedig a Nagykarácsony ünnepe egészen Kiskarácsonyig tartott, egyes munkálatok tiltása mellett. Némely vallásúak úgy tartották, hogy e nap kezdő éjjelén született Jézus Krisztus. Más hitűek szerint a Nap ilyenkor újjászületik, és győzedelmeskedik a sötét és gonosz erők felett. Úgy is regélték, hogy e napon az Ég Ura és a Föld Boldogasszonya újra fordítja a természet kerekét, újévet és új lehetőségeket adva a világnak, az embereknek.

DECEMBER 26.	
Kalendárium szerint: 	ISTVÁN, MÁRIA napja
Régi naptár szerint: 	Tél havának kezdete. Regös hét 1. napja. Ünnep.
Jellege: 		Ősi egészség- és termés-varázsló, időjósló nap.
Népies megnevezés:	NAGYKARÁCSONY MÁSODJA.

Nagykarácsony utáni 1. nap, amely időjárása megmutatta, hogy mire számíthatnak jövő év 1. hónapjában Ha enyhe az idő, azt majd január fagya bepótolja. Ha fagyos és havas, akkor az erős januári fagy el is maradhat. Aznapi napsütés rossz termést, de zúzmarája jó makktermést jósolt.

E napon tilos volt a kenyérsütés, a mosás, vasalás és fonás. Összesöpörték a szemetet és kihordták a házból és egy gödörbe szórták. A fahamut is összegyűjtötték, mert abból jó lúg és szappan főzhető. Morzsát odaadták a tyúkoknak, hogy jól tojjanak. Ezután kezdődött a beköszöntés, házjárás (koledálás) és az összeéneklés. Nappal a legények járták a falut, köcsög-dudával és csörgős botokkal zajongva, vagy hangszereken muzsikálva. Lányos házakba beköszöntek, leányokat és legényeket össze-énekeltek, háziaknak jó szerencsét és gazdagságot kívántak. Amiért, a karácsonyi asztalról kóstolót kaptak, gazdával pedig áldomást ittak. Egyes településeken a gazdák és legényeik e napon megjáratták lovakat. Máshol (ha az idő engedte) lovon vagy szánon bejárták a határt és a rokonságot. Középkorban még sólymot is röptettek.

Napnyugta után (néhol már előző nap estétől) egészen „Vízkeresztig”, tudós öregek járták a házakat, régi öltözetben „regölni”. Legendákat és regéket, mondákat és meséket verseltek-kántáltak, régi hangszerekkel (dobbal, csörgővel, húros pengetővel) kísérve. Néhol „szarvasos” vagy „kecskés” maskarák kíséretében. E régi szokást váltotta fel a keresztény „betlehemezés”.

Némely vidéken, Karácsony előtti időjósló napnak tartották. Ott is úgy hitték, hogy a most kezdődő 12 nap megmutatja, hogy milyen idő lesz a következő év hónapjaiban. Vagyis, ez a nap már a következő év januári időjárására mutatott. Arrafelé boszorkányos napnak is minősült. Ezért, napnyugtával, egy-egy seprűt állítottak keresztbe az ajtóknál, hogy a házba gonosz erő vagy lélek be ne juthasson. Mindezek a szokások igencsak hasonlítanak a 13 nappal előbbi Luca-nap szokásaihoz. Ez jól érzékelteti az ortodox naptár 13 napos késését.

DECEMBER 27. 	
Kalendárium szerint:	JÁNOS, TEODOR napja.
Régi naptár szerint: 	Regös hét 2. napja.
Jellege: 		Régen ünnep. Később néhol fél-ünnep, némi tiltással. Időjósló.
Népies megnevezés:	NAGYKARÁCSONY HARMADJA

Nagykarácsony utáni 2. nap, amely utal arra, hogy milyen idő lesz jövő év 2. hónapjában. Ha enyhe az idő, a február még hideg-havas lehet. Ha fagyos és havas lesz e napon, akkor a februári fagy gyorsan elmúlhat, a nap is gyakran kisüthet.

Többfelé a névnapos-látogatás és borkezelés ideje. Az újbort átfejtették, az óborokból teli hordókat töltöttek. A „modern újév” (dec. 31. - jan. 1.) köszöntésére szánt borokat palackba fejtették. A lefejtett borok törkölyét és seprőjét összegyűjtötték, (akárcsak a vörös- vagy rámpás-borok cefréjét), hogy abból másodbort készítsenek. E napon nem főztek-sütöttek, hanem a karácsonyi maradékot fogyasztották el. Korán keltek, házat és udvart kitakarították, szemetet kihordták és elásták, elvégezték az ünnep utáni nagymosást. A regösök is e napon, főleg a Jánosok és Istvánok házait keresték fel, köszöntőkkel kiegészítve regösénekeiket.

Istvánokat és Jánosokat csak jó óborral illett köszönteni. Kalotaszeg környékén már pirkadat előtt (gyakran éjféltájt, az István- és János-nap váltásakor) illett az ilyen nevű rokonokat és komákat egyszerre köszönteni. Nem lehet véletlen, hogy az István- és János-napi köszöntők szövege is (a név kivételével) szinte megegyezett. Néhol úgy tartották: „téli János (dec. 27.) ha fagyos, nyári János (jún. 24.) szép napos”.

DECEMBER 28.	
Kalendárium szerint:	ANTAL, NIKÁNOR napja.
Régi naptár szerint: 	Regös hét 3. napja. Régen ünnep.
Csillag-naptár: 	Eb-csillag (Zúzmara-csillag) legmagasabb járása.
Jellege: 		Dologtiltó, jósló és egészség-varázsló, vesszőző és időjósló nap.
Sokadalma:		Néhány városban kisebb vásár.
Népies megnevezés:	APRÓSZENTEK ünnepe.

Nagykarácsony utáni 3. nap. Megmutatja, hogy milyen idő lesz jövő év 3. hónapjában. Ha enyhe az idő: a márciusi meleg hamar jöhet és száraz lehet. Ha fagyos és havas, akkor: esős és zöldellő március várható. Magasan járó Eb-csillag a januári hidegek közeledtére utal.

E nap is csak a házban legszükségesebb munkákat végezték el (beleértve az állatok ellátását). Ekkor is tilos volt a sütés, a fonás-szövés, mosás-szárítás. A gazdák többnyire a komáikat látogatták, kóstolták az ekkorra már kiforrt és lefejtett bort. Legények a lányos házakat járták, ahol a lányokat, asszonyokat gyengéden „megvesszőzték”, közben szerencse- és egészség-kívánó mondókákat hangoztatva. Úgy tartották, hogy amely „fehérnépet” vesszővel (vessző-köteggel) megütögetnek, az nem lesz keléses. Néhol, a lánynak joga volt „vissza vesszőzni” az őt köszöntő legényeket. A ház gazdájának pedig illett egy kis pohár itallal és néhány falat kaláccsal megkínálni a „vesszőző” legényeket. Napnyugta után pedig ismét regösök járták a falut, betérve oda, ahol még nem jártak, régi módin csillogtatva tudásukat.

Sokfelé, gyermekeket is vesszőztek. Akiket átküldtek a szomszédba, ahol gyenge vesszőzés után kaláccsal, dióval és almával tértek vissza. Máshol, a gyermekek csapatostul járták a falut, betértek minden házhoz, ahol ők vesszőztek, és ezért apró adományokat kaptak. De ezek már távol állnak a szokás ősi lényegétől.

DECEMBER 29.	
Kalendárium szerint: 	TAMÁS, TROFIM napja.
Régi naptár szerint: 	Regös hét 4. napja. Régen fél-ünnep.
Jellege: 		Dolgos, kenyérsütő és időjósló nap.
Disznóölő Tamás (dec. 21.) tükörnapja,
Népies megnevezés:	SZÍJAS vagy KÖTÖZŐ TAMÁS ünnepe.

Nagykarácsony utáni 4. nap. Megmutatja, hogy milyen idő lesz a jövő év 4. hónapjában. Ha enyhe és esős, akkor becsapós április várható. Ha fagyos és havas, akkor csak a szokásos áprilisi. Úgy tartották, hogy ha e nap „fagyot hoz”, akkor az kitarthat vízkeresztig is. Ezért, ilyenkor gondoskodtak arról is, hogy legalább 3-4 napi felhasogatott tüzelő legyen a házban (kamrában, konyhában), „ne az ünnep alatt kelljen tüzelőért kijárni a házból”.

E napon, az előző disznóvágásból kiválasztották az ünnepi adagot, hogy azt már időben előkészíthessék. A mondás szerint: a Disznóölő Tamás adja húst Nagykarácsonyra, a Kötöző tamás pedig Kiskarácsonyra. Ekkor helyezték füstre az eddig hidegben szikkadó kolbászokat és gömböcöket. Vagy füstre az András nap óta páclében ázó sódarokat. E nap vágták és pácolták az újévi malacot. Ekkor „abálták” a kocsonyába valót, főzték a csontokat és bőrkéket. Mindent előkészítettek a másnapi sütés-főzéshez, és a kiskarácsonyi ünnepi készülődéshez. Egyes vidékeken, e napon vesszőztek a tegnapi helyett. Napnyugta után folytatódott a regösök járása, beköszönve, a „még nem járt” házakhoz, előadva énekeiket és meséiket.

DECEMBER 30. 	
Kalendárium szerint:	ANIZIOSZ, ANIZIA, DÁVID napja.	
Régi naptár szerint: 	Regős hét 5. napja.
Jellege: 		Időjósló és dolgos nap, többnyire a fonás és szövés tiltásával.
Sokadalma:		Egy-két városban kisebb vásár.

Nagykarácsony utáni 5. nap, amely megjósolja: milyen idő várható az elkövetkezendő év 5. hónapjában. Ha e napon enyhe az idő, akkor meleg és száraz május várható. Ha fagyos és havas, akkor esős-borongós májusra lehet számítani.

Az asszonyok e napon takarítottak, elvégezték az ünnepek előtti mosást. Néhol, viszont a nagymosást-teregetést ekkor már nem végezhettek. Napnyugta előtt a másnapi kenyérsütésre készültek, bekovászoltak, hogy hajnal előtt már kezdődhessen az ünnepre készülő kenyér- és kalács-sütés. Néhol a kenyérsütést rituális tűzgyújtás előzte meg.

Borfejtés és töltögetés ideje. A férfiak a pincékben serénykedtek. Kóstolták-kiválasztották és korsókba átfejtették a kiskarácsonyi asztalra szánt bort. Tüzelőt gyűjtöttek-hasogattak, legalább 4-5 napra előre tartalékolva. Napnyugta után pedig a regös járás folytatódott a szokott rendben.

DECEMBER 31.	
Kalendárium szerint:	SZILVESZTER, MELÁNIA napja.
Polgári naptár szerint: December hónap utolsó napja, a polgári óév vége. 	
Régi naptár szerint: 	Regős hét 6. napja. Fél-ünnep.
Jellege: 	Részben dologtiltó, idő- és terményjósló, jósló és szerencsehozó, főleg vendégváró nap. Nagykarácsony előestéjének tükörnapja.
Sokadalma: 	Sokfelé bálok, közösségi vigasságok.
Népies megnevezés: 	KISKARÁCSONY ELŐESTÉJE.

Nagykarácsony utáni 6. nap. Megmutatja, hogy milyen idő lesz a jövő év 6. hónapja. Ha enyhe és esős, akkor június változékony lesz. Ha fagyos és havas, akkor meleg és száraz.

E napon tilos a nagytakarítás, a mosás, ruhateregetés és a vasalás. Szemetet sem vitték ki a házból, nehogy a szerencséjüket is kivigyék. Az asszonyok hajnal előtt már hozzáfogtak a kenyérsütéshez. Legalább három napra főztek-sütöttek, a sok betérőre-látogatóra számítva. A férfiak ellátták az állatokat, tüzelőt készítettek, bort mértek, sülteket szeleteltek, kolbászt és hurkákat sütöttek. Mindenki igyekezett a dolgát naplementéig elvégezni. Miután a nap lenyugodott, a legények és a pásztorok - kisebb csoportokban - kivonultak az utcákra. Énekeltek, kurjongattak, ostorokkal csattogtattak. Az ismerős házakhoz betértek, szerencse-kívánságokat kántáltak, amiért a háziak őket megkínálták. Eközben megterítették az ünnepi asztalt. Sötét este ültek asztalhoz, és bőségesen megvacsoráztak. Nagykarácsonnyal ellentétben, az ünnepi étkek nem böjtösek, és bárkit meghívhattak, leültethettek az asztalhoz.

Vacsora után kezdődött a szórakozás. Jóslás, hogy kitudakolják a jövőt. Ólom- vagy viaszöntés, kártya- és tenyérjóslás, álomfejtés. Rontásűzés fokhagymával, sóval, vízzel, gyertyával és füstöléssel. Meséltek és pletykáltak, viccelődtek, adomáztak és játszottak (szembekötősdi, kitalálós, kártya, kockázás). A lányok és asszonyok többnyire félrevonulva pletykálkodtak, szerelmi varázslásokkal oldottak-kötöttek. Közben, a regösök is járták a falut, maskarák kíséretében, de csak beköszönni és a hangulatot kissé fokozni. Éjfél előtt a fényeket kioltották. Majd, miután az éjfélt elharangozták (vagy az óra elütötte) új gyertyára vagy mécsesre gyújtottak. Ezzel elkezdődött az igazi népi vígasság. De ez már január 1.-e, az újév első napja.

JANUÁR

Régi kalendáriumok csíziója szerint a tavaszi vetésre szánt magvakat-magvakat (pld: árpa, zab, borsó, lencse, lednek) hetente szitán vagy szűrőn megforgatták, és az ép-érett magvakat biztos helyen tárolták. Ekkoriban készített szárazt tészta is sokáig elállt. A bort Fábián-Sebestyén napjától (jan. 20.) szokás volt lefejteni (átszűrni). A tőgyről el-választott és hízlalásra szánt borjakat ekkor kellett megherélni.

JANUÁR 1.		
Kalendárium szerint:	EUFROZINA, BAZIL napja.
Polgári naptár szerint: Január hónap kezdete. Polgári újév kezdete.
Régi naptár szerint: 	Regös hét 7. napja. Ünnep.
Nap-állás szerint: 	Nap ekkor kel legkésőbb.
Jellege: 		Dologtiltó, szerelmi varázsló, szerencsejósló, időjelző nap.
Nagykarácsony tükörnapja, de nem zárt.
Sokadalma:		Több városban (az ünnep ellenére) téli nagyvásár, néhol bálozás.
Népies megnevezés: 	KISKARÁCSONY ünnepe.

Nagykarácsony utáni 7. nap. Úgy hitték: megmutatja, hogy milyen idő lesz a 7. hónapban. Ha enyhe és esős, akkor július is esős lesz. Ha fagyos és havas, akkor meleg és zivataros.

Az éjfél elütését követően (vagy a harangszó befejeztével) folytatódott az előző este kezdődő mulatság. Néhol már az éjfél előtt székre álltak, hogy az elütés pillanatában onnan leugorjanak, így „szökkenve át” az új időszámításba. Az újév első perceit áldomással köszöntötték. Majd, kivonultak az udvarra, énekelve, kurjongatva, ostort csattogtatva. Egyes vidékeken máglyákat vagy fáklyákat is gyújtottak az udvaron és kereszt-utak mentén. Állataikat megtekintették, netán csemegével is kényeztették. Házi varázslásokkal erősítették a gazdaságot, elhárítva a rontást és a vészt. Ezután kezdődött a szomszédolás, a mellettük lakók meglátogatása, köszöntése, és a közös áldomás-ivás.

A legények sokfelé felkerekedtek, hogy beköszönjenek a lányos házakhoz, szerencsét kívánva az ottaniaknak. Néhol a fiatalok a fonóba mentek, ahol énekeltek, táncoltak és hajnalig mulatoztak. A regösöket és koledálókat mindenhol szívesen fogadták, akárcsak a maskarásokat és a koldusokat is. A betérőket illett megkínálni, az énekeseket-mímelőket megjutalmazni. A révülők meséltek, az öntők jósoltak, a mérők vizsgáltak, a javasok kentek, a tudók gyógyítottak, a látók rontást hárítottak. Az asszonyokat és lányokat leginkább az álomfejtés és a szerelmi varázslás érdekelte, meg az oldás és kötés, a legény- és férfi-fogás praktikái.

Hajnaltájban többfelé, a kútnál (szabadban) lemosakodtak, hogy egész évben frissek legyenek. Napfelkeltére mindenkinek illett hazamenni, az emberek bezárkóztak és nyugovóra tértek. Úgy tartották, hogy az ekkor álmodott dolgok a jövőre utalnak. Napnyugtáig a szomszédolás szünetelt, majd folytatódhatott a regölés, a zenélés és a tánc. Mindazon mulatságok, melyek Nagykarácsonykor is szokásban voltak.

E napon tilos volt mosni, főzni, varrni vagy állatot befogni. Kölcsönt sem adtak ki a házból. Szárnyast nem ettek, nehogy elkaparja a szerencsét. Helyette inkább disznót, malacot, mert az a szerencsét még a földből is előtúrja. Ilyenkor babot, lencsét tálaltak, hogy „sok pénzük legyen”. E napon nem veszekedtek, mert az az egész évüket megkeseríthetné. Néhol, szokásban volt a szomszédokhoz, a közelben lakó rokonokhoz és komákhoz beköszönni. Esetleg, a kertet végigjárva a jól termő gyümölcsfákat is néhány jó szóval illetni. Napnyugtával a regösök tovább járták a falut, énekekkel és történetekkel szórakoztatva az őket behívó ház népét.

Egyes vidéken úgy regélték, hogy az Erdők és Állatok Ura is ekkor járja a vidéket, hogy segítse a természetet. Máshol úgy mondták, hogy a Tél Ura ekkor érkezett, elindítani az újévet.

JANUÁR 2.		
Kalendárium szerint:	MAKÁR, VAZUL napja.	
Régi naptár szerint: 	Regös idő 8. napja. Régen egy ideig ünnep.
Jellege: 		Részben dologtiltó, termékenység-varázsló és időjósló nap.
			Az 1630-as évekig Nagykarácsony másnapjának tükörnapja.

Nagykarácsony utáni 8. nap. Megmutatja, hogy milyen idő lesz a 8. hónapban. Ha enyhe és esős, akkor az augusztus is esős lesz. Ha fagyos és havas az idő, akkor száraz kánikula várható. Ha erősen süt a nap és tiszta az idő, akkor sok bárány születése várható. Néhol úgy tartották: ha éjjel nagyon hideg van, akkor megszólalnak az állatok, és a „látó-tudó ember” érti azok szavát.

E napon nem főztek-sütöttek, hanem a kiskarácsonyi maradékot fogyasztották. Korán keltek, házat és udvart kitakarították. A szemetet kihordták és elásták vagy napnyugta után elégették. Elvégezték az ünnep utáni nagymosást. Zúzmarát leverték a gyümölcsfákról, nehogy elmaradjon a termés. Néhol, kevés ételt és italt is tettek a vidék „szent fájának tövébe”, így áldozva az Erők és Vadak Urának. Napnyugta után folytatódhatott a regösök járása.

JANUÁR 3. 		
Kalendárium szerint:	GENOVÉVA, GORDIÁS napja.
Régi naptár szerint: 	Regös idő 9. napja. Régen ünnep, majd fél-ünnep.
Csillag-naptár: 	Pirkadat előtt csillag-hullás keletről, a Lövő-csillagból.
Jellege: 	Újév első, igazi dolgos, időjósló napja.
Az 1630-as évekig János nap (dec. 27.) tükörnapja (oktávja).

Nagykarácsony utáni 9. nap. Megmutatja, hogy milyen idő lesz a 9. hónapban. Ha hideg az idő, akkor a szeptember is hűvös lesz. Ha fényesen süt a nap, az első vihar már korán megjöhet. Ha a vetést nem takarja hó: gyenge aratás várható. E napon már kezdődhetett a kenyér-dagasztás és sütés. De ha vasárnapra esett, akkor már előző nap este be kellett kovászolni, és a kenyérnek is napfelkeltéig ki kellett sülni. Sok helyen még a kiskarácsonyi maradékot ették. Ekkor illett kertet kitakarítani, hogy tiszta környezettel fogadhassák Vízkeresztet és Farsangot. Napnyugtával a regösök járták a „még nem látott” házakat.

JANUÁR 4.		
Kalendárium szerint:	TITUSZ, ZOSZIM napja.
Régi naptár szerint: 	Regös idő 10. napja. Egykor fél-ünnep.
Csillag-naptár: 	Pirkadat előtt csillag-hullás keletről, a Lövő-csillagból
Jellege: 		Dolgos, részben zárt és időjósló nap.
Az 1630-as évekig az Aprószentek (dec. 28.) napjának tükörnapja.

Nagykarácsony utáni 10. nap. Megmutatja, hogy milyen idő lesz a 10. hónapban. Ha e nap enyhe, az október esős lesz. Ha hideg az idő, meleg szüreti idő várható. Úgy tartották, hogy amely asszony e napon hímez, az egyhamar nem fog teherbe esni.

Készülődés a 2 nap múlva kezdődő Vízkeresztre, Nagyfarsangra. Ezt a napot tartották a téli disznóvágás idő utolsó „jó napjának”. A vágást „szűk körben” végezték, disznótoros ebédet-vacsorát nem tartottak, a segítőkön kívül más vendégeket nem hívtak. A vágásban közreműködőket kiskarácsonyi maradékkal, frissen sült töpörtyűvel, borral és pálinkával kínálták. A levágott állatot igyekeztek „szőröstül-bőröstül” hasznosítani, hogy tavaszig a kamrát feltöltsék. Ez a vágás adta a húsvéti ünnepi sonkát, és a kocsonyának valót a „farsang farkára” (farsang-vasárnap és húshagyó kedd közötti időszakra). A húsokat és szalonnákat sózták-pácolták vagy kolbásznak feldolgozták, majd felfüstölték. Készítettek eltartható fősajtokat is. A zsiradékot mind kisütötték. Hurkát és gömböcöt töltöttek farsang kezdetére, addigra fel is füstölődött. A csontokból pedig jófajta levest készítettek (akár egy napig is főzték, hogy jó kocsonyás és eltartható legyen). Ortodox hitűek is ekkor vágtak disznót, január 7.-én kezdődő Karácsonyukra. Ekkor takarították a kamrákat is, hogy a feldolgozott „téli tartalékot” biztonsággal elhelyezhessék. Napnyugtával a regösök ismét a falut járták.

JANUÁR 5. 		
Kalendárium szerint:	SIMON, TELESZFOR napja.
Régi naptár szerint: 	Regös idő 11. (utolsó előtti) napja.
Jellege: 		Dolgos, kenyérsütő nap (ha nem vasárnapra esett), és időjósló.
Népies megnevezés: 	NAGYFARSANG előtti nap.

Nagykarácsony utáni 11. nap. Megmutatja, hogy milyen idő lesz a 11. hónapban. Ha hideg és havas, akkor korán jön november fagya. A langyos-ködös idő pedig borús-esős időszakot jósol. Ekkor, szokás volt kitakarítani az istállót és az ólakat. Hajnyírás, tisztálkodás és fürdés is része volt a napnak. Mint ahogy a sötétedési regös járás is. Többfelé úgy tartották: ha ezen a napon szépen süt a nap, akkor termékeny lesz az év. Ha szellős, sok gyümölcs várható. Ha erősen szeles, kevés gyümölcsre lehet számítani.

NAGYFARSANGI ÜNNEPKÖR

Eredetileg január 6.-től február 6-ig (Dorottya-napig) tartó vígasság lehetett. Amely első napja egyúttal a regös-időszak vége és a farsangi mulattság kezdete volt. Keresztény hatásra ez az időszak (a „mozgó” Húsvét előtti Nagyböjthöz igazodva) február 3.-tól akár március 9.-ig is tarthatott. Ennek tudható, hogy a farsang ünneplése egyre inkább az időszak utolsó hetére korlátozódott. Erről részletesen: a „változó, mindennapos kalendárium” következő kötetben.

JANUÁR 6.		
Kalendárium szerint:	GÁSPÁR, MENYHÉRT, BOLDIZSÁR és JÁNOS napja.
Régi naptár szerint: 	Regös időszak végnapja. Nagyfarsang kezdete. Régen ünnep.
Jellege: 		Tisztító-gyógyító és rontásűző, időjósló nap.
Sokadalma:		Több városban téli nagyvásár.
Népies megnevezés: 	VÍZKERESZT vagy KERESZT napja.

Nagykarácsony utáni 12. nap. Megmutatja, hogy milyen idő lesz decemberben. Ha hideg és havas, akkor inkább gyenge. Ha viszont langyos lesz az idő, akkor hideg december várható. Úgy tartották, hogy ha e napon metsző hideg van, akkor korán jön a tavasz. Ha erősen süt a nap, akkor hosszú lesz még a tél. Esős idő férges mákot jósolt. Szeles idő szerencsés évet jelez. Az olvadó jég arra figyelmeztet, hogy sok tüzelőre lesz még szükség tavaszig.

Sok felé, e napon léket vágtak és abban megmártóztak. Vagy a kútból kimert hideg vízben, a szabad ég alatt lefürödtek, világosban és mások szeme láttára. Néhol, egymást hideg vízzel locsolgatták. Mindezt azért, hogy egészségesek legyenek és megtisztuljanak. Gyakran még az állatokat és a ház falát (ajtaját) is meghintették tiszta vízzel, hogy a gonosz-ártó erő elkerülje. Néhol úgy tartották, hogy szokásaiban ez a nap: a dec. 13.-ai Luca „tükörnapja”.

Ez volt a pogány regös-idő utolsó napja is. A regös-járók és a farsangi maskarázók együtt vagy külön-külön, állat-maskarákba (szarvasnak, kecskének, bikának, farkasnak, lónak) öltözve és zajongva járták az utcákat. Regöltek és muzsikáltak, bolondoztak, kurjongattak és koledáltak. Felszólítva a telet távozásra, elűzve a gonosz erőket. E napon kezdődött a Nagyfarsang. A leánykérés, eljegyzés és lakodalom, valamint a bálok időszaka. Vígassággal és mókázással, maskarák járásával és kínálhatásokkal, jó kívánságokkal és áldomásokkal.

Némely vidékeken e nap (XX. század eleji) szokásai hasonlítottak a dec. 24.-i Karácsony előestére leírt hagyományokkal. Ami érthető, hiszen ez volt az ő sajátos karácsonyi időszakuk.

FAVÁGÁS IDEJE

A karácsonyi ünnepkör végeztével kezdődhetett a favágási időszak, amely a talajművelés kezdetével (pontosabban a rügyfakadások közeledtével) befejeződött. Azt követően már csak a kiszáradt vagy beteg fákat szabadott eltávolítani.

JANUÁR 7.		
Kalendárium szerint:	LUCIÁN, IVÁN napja.
Régi naptár szerint: 	Vízkereszt utáni első nap.
Jellege: 		Dolgos, idő- és termény-jósló nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Ha ezen a napon nagy hó esett, azt jó jelnek tartották, mert meleg nyarat és bő rozstermést sejtetett. A ködös idő viszont bajt és betegséget jelenthetett. Ha az éjszaka felhőtlen és jól látszanak a csillagok, akkor hamarosan kemény hideg várható. Debrecenben ekkor kezdődött az évkezdő 9 napos téli vásár (jan. 15.-ig).

Régen, néhány helyen, e napon ünnepelték az ortodox karácsony első napját. Amelynek lefolyása nagyban hasonlított a Karácsony (dec. 25.) a hagyományos magyar népi ünnepléshez. E szokás szerint kezdődött éjféltő a mulatozás, jóslás, játék és ugratás, maskara-járás, tűzgyújtás, csillag- és nap-jelképek körbehordozása, éneklések és köszöntők, evés-ivás hajnalig. Majd napnyugtáig többnyire zárt időszak (háziak pihenése, vendég nélkül). E nem vallásos népi hagyományok, lényegében a régi-pogány Koljada-ünnep maradványai.

JANUÁR 8.		
Kalendárium szerint:	SZEVERIN, ERHÁRD VASZILISZA napja.
Régi naptár szerint:	Vízkereszt utáni második nap.
Jellege: 		Dolgos-számadó nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

E napi teendő: az élelem, gabona, bor számbavétele, beosztása húsvétig, esetleg állatvágás és feldolgozás is. Kárpát-medence észak-keleti vidékén egykori böjtös „kása- nap” . Ahol, ilyenkor a gazdasszony körbekínálta a szomszédokat a saját főzésű-ízesítésű kásájával. Úgy tartották, hogy ha ekkor fényesen süt a nap, akkor a köles gazdagon terem; de ha felhős az ég, akkor silány termés várható. Ha a varjak és hollók rikoltozva és csapatosan röpködnek, hamarosan hóesés vagy hófúvás lehetséges. A debreceni téli vásár 2. napja.

Egyes vidékeken a kása-napi szokások némileg különböztek. A gazdasszonyok saját készítésű kásáikkal a bábákat, vagy a múlt évben szült asszonyokat látogatták meg. Néhol, a házba belépés előtt illett egy gyümölcsfa tövében kezet mosni. Máshol az anyának adandó kása mellé ajándékot is vittek a kisgyermeknek. Némely vidéken a leányok - napközben - ugyanúgy járták a falut, ahogy a legények járták Koljada idején, éjszaka (zajongva, maskarázva, ijesztgetve).

JANUÁR 9.		
Kalendárium szerint: 	JULIÁN, PÉTER napja.
Régi naptár szerint: 	Vízkereszt utáni harmadik nap.
Jellege: 		Régi védekező és rontásűző nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Az udvar mindegyik sarkába tüskés ágat tűztek, hogy elriassza a lakhelyet támadó gonosz erőket. A lányok „kiönthették bánatukat”, (egy csésze víz felett elmondták titokban, hogy mi nyomassza őket, majd a csésze tartalmát egy félreeső helyre kiöntötték). Vagy, egy rongydarabra rámondták a kívánságukat, és azt egy rejtekhelyen elásták (hogy titkos vágyuk vagy kívánságuk teljesüljön). Hamarosan közeleg a szokásos januári lehűlés, ezért igyekeztek minden letört ágat-gallyat, égethető venyigét a környékről behordani.

E naptól, esténként és nagyfarsang végéig, a legények szabadon látogathatták a fonóházat. Némely vidékeken a pásztorok fél-ünnepe volt. Számadással és vendéglátással, pásztor-lakodalmakkal és mulatozással. A debreceni téli vásár 3. napja.

JANUÁR 10.		
Kalendárium szerint:	AGATON, PAL, PETRO napja.
Régi naptár szerint: 	Vízkereszt utáni negyedik nap.
Jellege: 		Dolgos nap, Egykor időjárás-jelző nap lehetett.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Ekkortájt érkeztek (többnyire) a januári hideghullámok. Bizonyára fontosnak tarthatták ezt az időjárási „Pál-fordulást”, mert ez a „Pal” jeles napként szerepelt az erdélyi rovásos botnaptáron. Verőfényes napja közeli nagy fagyot sejtetett. Néhol ilyenkor, a legények és lányok batyus-bálra (szabadtéri mulatságra, szánkózásra, hajtásra) készültek. Viszont, ha nagy pelyhekben hull a hó, akkor lehűlés helyett enyhülés várható. Debreceni téli vásár 4. napja.

JANUÁR 11.		
Kalendárium szerint:	HIGIN, TEODÓSZ napja.
Régi naptár szerint: 	Vízkereszt utáni ötödik nap.
Jellege: 		Dolgos néhol időjósló nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Kárpát-medence keleti végein úgy tartották, hogy e napon kezdődik az igazi tél, ekkortól várhatók az igazi januári hidegek. Ha ezen a napon erős szél fúj, miközben az ég felhőtlen, akkor kemény hideg közeleg. Ha viszont pelyhekben hull a hó, az jó gabonatermést ígér. A délről fújó szél enyhülést és meleg nyarat jósol. A nyugati szél sok tejet és halat ígér. Keleti szél a gyümölcsösöket segíti, de éjszaki szél inkább bajt okoz. Debreceni téli vásár 5. napja.

JANUÁR 12.		
Kalendárium szerint:	TACIÁN, ÁRKÁD napja.
Régi naptár szerint: 	Vízkereszt utáni hatodik nap.
Csillag-naptár: 	Ebecske-csillag legmagasabb járása.
Jellege: 		Dolgos, hajvágó- és fürdő-nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Többfelé a leánykérés, a hozomány kialkudás és az eljegyzés ideje. Némely helyen ártó napnak tartották. Napnyugta után bezárkóztak és napfelkeltéig idegeneket nem fogadtak. Ajtóra akasztott fokhagyma-füzér riasztotta a tisztátalan lelkeket, ártó erőket. Küszöbre hintett sóval vagy mákkal, sarkokba helyezett tüskés ágakkal védték a hálóhelyiséget. Néhol vígalmi napnak tartották, a legények maskarába öltözve járták a házak környékét, riogatva az ott élőket. A debreceni téli vásár 6. napja.

JANUÁR 13.
Kalendárium szerint:	HILÁR, HERMIL napja.
Régi naptár szerint: 	Vízkereszt utáni hetedik nap.
Csillag-naptár: 	Bojtár kettőse legmagasabb járása.
Jellege: 		Dolgos nap, néhol időjósló is.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.
Népies megnevezés: 	GONDOSKODÓ BOLDOGASSZONY napja

Egyes vidékeken a legényavatás és bandázás ideje, a dec. 6-ai Miklós „tükörnapja”. Máshol, időjelző nap, ahol úgy vélték: ekkortól kezdődnek a hófúvások. Ha az éjjele tiszta és csillagos, akkor nyáron sok erdei gyümölcs terem. Ha az ágak zúzmarásak, akkor sok mézet és jó gabonát ad a nyár. A debreceni téli vásár 7. napja.

Némely vidéken népi ünnepnap volt, mára szinte elfelejtődött. Hagyományaiban nagyon hasonlított a Szilveszter napi (dec. 31.) óév-búcsúztató mulatságaihoz. Az is mesélték, hogy Boldogasszony az arra érdemes családokat ilyenkor „feljegyzi” és ősszel őket megjutalmazza.

JANUÁR 14. 		
Kalendárium szerint:	FÉLIX, DÁKUSZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap, néhol időjósló is.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Többnyire a leánykérések, ritkábban disznótorok ideje. Felvidék nyugati felében úgy tartották, hogy ekkortájt kezdi a Tél „kiadni a mérgét”, ha még meg nem tette. „Havat fújja, jeget hozza, szekér helyett szánját hajtja”. Debreceni téli vásár 8. napja.

Néhol e nap, egyfajta fél-ünnep volt, mára szinte háttérbe szorult. Hagyományaiban nagyon hasonlított a Kiskarácsonykor (jan. 1.) szokásos mulatságokhoz. Egyes vidékeken, e naphoz köszöntés és adomány-osztás, szegényebbek felé pedig alamizsna-osztás is kötődött.

JANUÁR 15.		
Kalendárium szerint:	PÁL, JÁNOS napja.
Jellege: 		Dolgos, emellett néhol még időjósló nap is.
Sokadalma:		Néhány városban téli nagyvásár.
			Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Kárpát-medencében többfelé elszórtan úgy tartották, hogy fényes-nyugodt napja jól érlelő évet jósol, míg a szeles ideje nedves esztendőt. Ha korán kukorékolnak a kakasok: hamarosan enyhülni fog az idő is. Bánát némely vidékén fél-ünnepnek is számított, de idővel ott is elfelejtődött. Amikor is, a legények éjszaka felkeltek és kitisztogatták a tehenek helyét, állatok szőrét is kikefélték, szarvaikat feldíszítették (vagy ronggyal bekötözték). Este az állatokat alakosan jól-lakatták, csemegével kínálgatták. Debreceni téli vásár 9. napja.

JANUÁR 16.	 	
Kalendárium szerint:	MARCELL, HONOR napja.
Jellege: 		Dolgos nap, Kevésbé ismert időjósló nap.

„Húsig hatol Marcell fagya”, mert Felvidék nyugati részében - többnyire - ez volt a leghidegebb időszak. Néhol, e napon a teheneket (tejet adókat) és a tejet különösen óvták. Istállókat védték a gonosz erőktől, a fejést „idegen szem nem láthatta”, tejjel csak a ház gazdasszonya foglalatoskodhatott. Úgy tartották, e nap igen kedvező a szerelem-varázslásra. Többfelé a legény- és leány-bandázások ideje.

JANUÁR 17.		
Kalendárium szerint:	ANTAL, TEODÓZIS napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep
Jellege: 		Idővel dolgos, mágikus-gyógyító nappá formálódott.
Sokadalma:		Néhány városban téli nagyvásár.

Különösen alkalmas volt állatok gyógyítására. E napon az istállókat kitakarították, füstölték, örökzöldekkel díszítették. Az állatokat letisztogatták, sebeiket és sérüléseiket ellátták. Úgy tartották, hogy e napon az orbáncos betegségek tűzzel és füstöléssel jól gyógyíthatók.

Főleg Alföld déli, és Dunántúl déli-délnyugati felén tartották, de fontos ünnep volt a bukovinai székelyek és a moldvai csángók körében is. A népi hiedelem szerint, ezen a napon: „ha jég volt, akkor olvadhat; ha víz volt, akkor megfagyhat”. Egyes vidékeken, e napon szokásban volt a szegények étellel kínálása. Néhol, e nap nem tartottak se bált, se lakodalmat.

JANUÁR 18. 		
Kalendárium szerint:	PIROSKA, ATANÁZ napja.
Jellege: 		Régi idő- és terményjósló, mágikus nap.
Sokadalma:		Egy-két városban téli nagyvásár.

Többfelé, a háztűznézések és eljegyzések napja, gyakran a téli nappiacok ideje is. Máramaros és Bukovina egyes vidékein az e napi hófúvás: jó árpa- és hajdina-termést ígért. Egy régi dél-alföldi regula szerint: „Piros napján, hogyha fagy, negyven napig el nem hagy”. Délvidéken úgy tartották: amelyik lány e napon piros kendőt köt a nyakába, még az évben férjhez is megy.

Egyes vidékeken e nap estéjét boszorkányos időszaknak tartották, és e napon szigorú böjtöt is tartottak. Napnyugta után jósoltak, oldottak és kötöttek, rontást raktak és elhárítottak. Rituális fürdőt vettek, tisztítottak és gyógyítottak. Errefelé gyakran nem fogtak lovat vagy marhát szekér elé, nehogy a „tél kiszívja az erejüket”. Mostanára ez a hagyomány szinte elenyészett.

JANUÁR 19.	 	
Kalendárium szerint:	MÁRTA, EUFRÁZIA napja.
Jellege: 		Mára szinte elfeledett időjósló és böjtös nap.

Hamarosan vége a hidegnek, jön a melegedés. Ha e napon olvad és langyos az idő: sok gabona terem a nyáron. Éjjeli csillagos ege bő lencse- és borsó-termésre utal. Egyes vidékeken ekkor történt az év első legény-beavatása, amely során jeges vízben is bátran meg kellett mártóznia a jelentkezőnek.

Máshol, a népek maguk is megmártóztak a hideg vízben, hogy ezzel a vétkeiktől vagy „rájuk rakott” rontásoktól megszabaduljanak. E vidékeken gyakoriak voltak a tisztító és gonosz-űző szertartások, ártó erők jelképes kiüldözése, tüzek gyújtása, Víz Úrnőjének (Dana) tiszteletére.

JANUÁR 20.		
Kalendárium szerint:	FÁBIÁN és SEBESTYÉN, EUTIM napja.
Régi naptár szerint: 	Régen ünnep volt.
Égi naptár szerint: 	Bak havának vége
Jellege: 		Dolgos nap, pince- és borellenőrzés ideje.
Sokadalma:		Több városban téli nagyvásár.

A népi hiedelem szerint eddig szabadott fát kivágni. Mert, ezután már megindulhat „fában az élet”. Máshol úgy tartották, hogy az ezt követő újholdig még lehet fát „dönteni”. Mindenesetre, igyekeztek még minden hullott ágat, kidőlt fát behordani. Nehogy a januári Pál-forduláskor (vagy a februári jégtörő Mátyáskor) bekövetkező esetleges lehűlés vagy hófúvás miatt tüzelő nélkül maradjanak. Betegség-elhárító és gyógyító napnak tartották. A ködös időt baljósnak tekintették, egy közeli rokon-ismerős halál-jelének. Néhol ilyenkor, kerek-magas kalácsot sütöttek. Amely ha kirepedt, erős téli szélre, hófúvásra és tető károsodására figyelmeztetett.
	
Egyes vidékeken, e napon fejeződött be a böjt, és kezdődhetett a lakodalmi időszak. Arrafelé, ez vígalmi, dologtiltó napnak tartották és ekkortól számították a farsangi időszakot is.

JANUÁR 21.	
Kalendárium szerint:	ÁGNES, MAXIMUSZ napja.
Égi naptár szerint: 	Vízöntő havának kezdete
Jellege: 		Régi idő-előjelző nap.

„Ha Ágnes fagyos, Vince lesz langyos.” Erősen szeles-esős napja: viharos nyarat jósolt. Ha csöpörög az eresz, hosszú lesz még a tél, be kell osztani a takarmányt. Felvidéken, néhol a lányok kedvelt férj-jövendöléses és álomfejtő napja volt. Délvidéken, néhol a várandós asszonyok sós vízben mosakodtak, hogy gyermekük egészséges legyen. Ekkor volt szokásban kiválasztani a legfehérebb bárányokat, amelyek gyapjából a lány-kelengyét készítették. Néhol úgy tartották, hogy a ló patájáról lehulló trágyából keveset érdemes a tyúkólba tenni, hogy sok tojást tojjanak Húsvétig a tyúkok.

Ahol ekkor kezdődött a lakodalmi időszak, ott ekkor fejeződött be a karácsony-ünnepi időszak. Úgy mondták, hogy „délig tart az ünnepnap, de déltől már hétköznap”. Ennek ellenére e napot többnyire dologtiltónak tartották, komák vendégnapjának tekintették.

JANUÁR 22.		
Kalendárium szerint:	VINCE, TIMÓT napja.
Jellege: 		Szőlő- és bor-termelők ünnepe.
Sokadalma:		Egy-két városban téli nagyvásár.

E napon fejtették, töltögették és kóstolták az előző évi szüret eredményét. Úgy tartották, hogy ha ekkor fényesen süt a nap, akkor őszre újra sok szőlőt szüretelhetnek. Felvidéken a napsütése jó rozstermést is jelentett. Ha pedig a nap egészen melegen sütött ekkor, és a jég is olvadt: az meleg-párás nyáridőt és forró nyáréjszakát sejtetett. Ha viszont ködös volt az idő, akkor kevés és gyenge borra számítottak. Hosszú jégcsapjai magasra növő kendert (nagy csövű kukoricát) jeleztek. Néhol a levágott szőlővesszőt vízbe rakva „meghajtatták” (egy hét múlva duzzadó rügyei jó bortermést jósoltak).

JANUÁR 23. 		
Kalendárium szerint:	MÁRIA, EMERENCIÁNA, RAJMONT, JÁNOS napja.
Jellege: 		Mára szinte elfeledett időjósló nap.
Népies megnevezés: 	FAGYOS BOLDOGASSZONY napja.

Néhol úgy tartották, hogy ha ekkor jég borítja be a fák ágait, akkor nedves év és gyenge gyümölcs-termés várható. Ha a vetést is jégkéreg borítja, az „meglopja a gabonát”. Délről jövő szele viharos nyarat jelez. Északi szele pedig későt tavaszt jósol. Egyes vidéken úgy regélték, hogy Boldogasszony ekkorra már megelégeli a téli pihenést, szólít a mezei munkára.

JANUÁR 24.		
Kalendárium szerint:	TIMÓT, BABILÁSZ napja.
Jellege: 		Dolgos, nem túl ismert időjósló nap.

Tavaszi munkára készülődés kezdete. Kárpát-medence nyugati végein úgy tartották, hogy „Timót, jeget összezúzza; ha nem talál, ő fagyassza.”. Feltehetően, „Pál-forduló” előjelző lehetett. Erre utalhat a mondás, hogy „Timót keresi a szekerét”, vagyis szán helyett hamarosan szekérre lesz szükség. Néhol, napnyugta után a házat (istállót) illatos növényekkel füstölték.

JANUÁR 25.		
Kalendárium szerint:	PÁL, GREGOR napja.
Régi naptár szerint: 	Tél havának vége. Régen ünnep volt.
Jellege: 		Évszak- és időjárás változás jelző, valamint jósló nap.
Sokadalma:		Több városban téli nagyvásár.

Általában egy szokásos heti nap, nemritkán pogácsasütéssel és vendég-kínálásokkal. Többfelé a kötélverők, szíjgyártók céggyűléses fél-ünnepe, vására és lakomája.

Időjelző és jósló nap is. „Pál-fordulás ideje”, amikor (többnyire nemcsak a néphiedelem szerint) az időjárás megváltozik (néhány napon belül). Ha kemény tél volt: tavasziasabbra. Ha enyhe volt az idő: akár kemény fagy is várható. Néhol, - a „pálfordulást” - csak naplementétől számították. Sok helyen ekkor sütötték a Pál-pogácsát, amelybe egy baromfi-tollat tűztek, és a családtagok nevével megjelölték. Hiedelem szerint, akinek a pogácsáján a toll megpörkölődött, annak élete még abban az évben bajba kerülhet (haláljóslás). Megfigyelhető, hogy több ekkori babona hasonlít a Luca-napi termékenység-varázslásokhoz, karácsonyi vagy újévi jóslásokhoz. Egyes vidéken úgy regélték, hogy a Tavasz Úrnőjét a Természet Ura ekkor szabadítja ki a jégfogságból, hogy visszatérhessen a földre és életre hívja a természetet.

JANUÁR 26. 		
Kalendárium szerint:	POLIKÁRP, XENOFÓN napja.
Régi naptár szerint: 	Télutó havának kezdete
Jellege: 		Dolgos, időjósló nap, többnyire változékony, a „Pál-fordulás” erősítője.

„Polikárp, ha havát szórja, utat-ösvényt mind behordja”. Ha ezen a napon fúj a szél és az erdő fái recsegve hajladoznak, akkor hosszú lesz még a tél. Ha a kemence jól szelel, hideg idő várható. De ha füstölve ég, akkor hamarosan jön az enyhülés. Kuporgó kutya vagy macska, hideget jelez, de ha elnyúlva fekszenek, nemsokára olvadhat. Alkalmas nap rőzsegyűjtésre, kidőlt fák vágására. Ha elég vastag még a jég, éppen megfelel a nádvágáshoz is.

JANUÁR 27.		
Kalendárium szerint:	KRIZOSZTÓM, JÁNOS napja.
Csillag-naptár: 	Jászol-csillag a legmagasabban.
Jellege: 		Sokfelé női dologtiltó és vendégjáró nap.
Sokadalma:		Egy-két városban tél-utói nagyvásár.

Leánynézők és kérők fogadásával. Keleti végeken sem túl ismert időjósló nap. Hajnali csapatos varjúkárogás: hóvihart hirdet. Az égen szálló fehér felhők: havat jósolnak. Fagyos időben kezdődő hóesés: enyhülésre utal. Lenyugvó napjának erős sugarai másnapi fagyot jeleznek.

JANUÁR 28.		
Kalendárium szerint:	KÁROLY, EFRÉM napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Dolgos-mozgalmas nap, egyes mesterségek fél-ünnepe.
Sokadalma:		Egy-két városban tél-utói nagyvásár.

Többfelé, a háncs- és vesszőfonók fél-ünnepe, közös mulatozása. Néhol maskarába öltözött gyermekek játékos „király-futtatás” eljátszásával, köszöntőt mondva járták adományokért a házakat. Nyugati végeken egykor ismert időjósló nap. Úgy tartották arrafelé, hogy a vékony jeget február még újra hizlalhatja. Nappali hóvihar éjszakai fagyot jelez. Ha a csillagok élesen sziporkáznak, nagy hideg várható. De ha fényük tompa és ködös, akkor jön az enyhülés.

JANUÁR 29. 	
Kalendárium szerint:	FERENC, VALERIJ napja.
Jellege: 		Számadó, félig zárt nap.

Ekkortájt, sokfelé felmérték a rendelkezésre álló élelmet, takarmányt és tüzelőt. Úgy számították, hogy „amennyi már elfogyott, még annyira lesz szükség”. Ennyi kellett ahhoz, hogy hosszú tél esetén is kitarthassanak a tavaszi terményekig. Kevés takarmány esetén a felesleges állatokat elcserélték vagy levágták (minden porcikájukat hasznosítva). Néhol, e napon a férfiak nem járták a vidéket, csak otthoni munkát végeztek. Máshol ez női dologtiltó, leánybeavató és bandázó nap volt.

JANUÁR 30.		
Kalendárium szerint:	MÁRTONKA, ZÉNO napja.
Jellege: 		Dolgos nap, néhol időjárás előjelzést is ad.

Általában dolgos időszak, mindenki végezte a maga szükséges vagy megszokott elfoglaltságát. Némely vidéken becsapós nap, mert úgy tartották: enyhe napját hideg követi, fagyos napját pedig olvadás. Fényes napsütése úgyis borulásra fordul, ködös-latyakos ideje pedig zúzmarás fagyot hozhat. Többnyire a mezőgazdasági szerszámok és felszerelések javításának és élesítésének ideje. De ahol becsapós nap, ott nem éleztek, nem vágtak, nem is metszettek.

JANUÁR 31.		
Kalendárium szerint:	MARCELLA, TRIFÉNA napja.
Polgári naptár szerint: Január hónap vége
Jellege: 		Többnyire dolgos nap, néhol időjósló is.

Vetőmagok válogatására és a korai vetések előkészületeire. Felvidék egyes részén, egykor a Pál-fordulás egy későbbi „hegyvidéki” változata lehetett. Úgy tartották, hogy ha „Marcella vizet talál, befagyasztja; jeget látván felolvasztja”. „Hogyha napja jól ragyog, tavasz ímhol toporog”. Fagyos napján a sugárzó naplemente, másnapra is fagyot jelez. Néhol, napnyugta után „megtisztultak”. Vagyis: hajat-körmöt vágtak, lefürödtek, tejes és gyümölcsös étkeket és némi italt fogyasztottak, frissen vetett ágyba feküdtek. Máshol, a szabadban jelzőtüzeket gyújtottak. Sokfelé úgy vélték, hogy e nap éjszakája igen alkalmas jövendölésre, oldásra és kötésre, rontás-elhárításra és gyógyításra.

FEBRUÁR

Régi kalendáriumok csíziója szerint, a tél során font fonalakat fahamuban dörgölték (vagy levében áztatták), hogy fehérek és lágyak legyenek. A gazdaságban felszaporodott trágyát kihordták a szőlőbe, szántó-földekre és a veteményesekbe, ott szétterítették. Szőlőkarókat, kerítéseket fabrikáltak. Vékonyka fák törzsén a háncsot hosszában késsel két-három helyen végigmetszették, hogy jobban vastagodjanak. A halastóba is ekkor telepítették a tenyésztésre szánt halakat. A konyhai tüzelésre szánt fát Zsuzsanna napjától (febr. 19.) vágták, az ősszel kiszáradtak közül.

FEBRUÁR 1.		
Kalendárium szerint:	IGNÁC, SZIGBERT, TRIFÓN napja.
Polgári naptár szerint: Február hónap kezdete.
Jellege: 		Sokfelé dolgos, többnyire időjósló és rontásűző nap.

Gyakran nagymosással és nagytakarítással, helyenként fánk-sütéssel telt el. Néhol úgy vélték, hogy amilyen ez a nap, olyan lesz az egész hónap. Máshol úgy tudták, hogy napsütéses ideje korai tavaszt jelez. Hóviharja pedig hideg farsang-véget jósol. Napnyugta után egyes vidékeken gyertyát gyújtottak és annak fénye mellett virrasztottak (beszélgettek, meséltek) éjfélig, hogy az eljövendő Boldogasszony-napot ébren köszönthessék. Az a „hír járta”, hogy e nap estéje: a tudók, gyógyítók és látók ünnepe.

FEBRUÁR 2. 	
Kalendárium szerint:	MÁRIA napja.
Régi naptár szerint: 	Ősi eredetű, régi ünnep.
Jellege:		Utóbb már dolgos, varázsló-, tisztító nap.
Sokadalma:		Több városban tél-utói nagyvásár.
Népies megnevezés:	GYERTYASZENTELŐ BOLDOGASSZONY.

Sokfelé palacsintát, fánkot vagy bélest sütöttek e nap tiszteletére. A régi hagyomány szerint, a Tél ezután már csak veszít az erejéből. Nappal a házat kitakarították, majd napnyugta után gyertyát gyújtottak - hogy ezzel segítsék a Napot, hogy erősödhessen a fénye és melege. Valamint, hogy a gyertya fénye elűzze a téli gonosz erőket. Néhol, reggel még a kemence tüzét is kioltották, és a napnyugtai új tűz gyújtásával köszöntötték a világosabb időszak kezdetét.

A néphit szerint, a házilag szentelt gyertyával megkocogtatott törzsű fa, jó termést hoz. A ház ajtajára cseppentett gyertyaviasz megakadályozza, hogy gonosz erő átlépje a küszöböt. Egyes vidékeken úgy regélték, hogy a Boldogasszony gyertyájának fényére ekkor szabadultak ki jégbörtönükből a természet megújulásának erői, de a melegebb időszak viharos erői is.

Az e napi égdörgés rossz termést jósol, vagy éppen bajt és viszályt. Ha szépen süt a nap és langyos az idő, tartós és hideg lesz még a tél. Hosszú jégcsapja magas kendert vagy kendert (nagy kukorica-csöveket) jósol. A gyöngyösi 2 napos téli vásár kezdőnapja.

FEBRUÁR 3.		
Kalendárium szerint:	BALÁZS, SIMEON napja.
Jellege: 		Gyógyító, tisztító és rontásűző, jelölő nap.
Sokadalma:		Néhány városban tél-utói nagyvásár.

Az ekkor „bűvölt” (szentelt) alma „ideális orvosság” minden torokbetegség gyógyítására. Az ekkor parázsra vetett almahéj füstje pedig gyógyítja a fejfájást. Úgy tartották, hogy a szentelt víz és a templomban szentelt gyertya is gyógyító hatású. Főleg a Kárpát-medence Nógrád-Csongrád vonalától nyugatra volt népszerű ez a jeles nap. Arrafelé iskolások járták a házakat, maskaráztak és koledáltak (adománykérő köszöntőket énekeltek). A kapott adománnyal tanáraikat és iskoláikat segítették. Néhol gyermekek ünnepe volt, akik csapatostul járták a házakat, miközben tánccal és köszöntőkkel ajándékot kunyeráltak (utánozva a lányos házakat járó kántáló legényeket). Egyes XVII. századi kalendáriumok e napra tették a bárányok billogozásának (megjelölésének, címerezésének) idejét is. Úgy tartották: „ha e napon eső esik, nyáron jég verheti el a termést”. A „szőlőterület négy sarkában állított megmetszett tőke: állítólag szőlőéréskor távol tartja a madarakat”. Gyöngyösi vásár 2. napja.

FEBRUÁR 4.		
Kalendárium szerint:	VERONIKA, IZIDOR napja.
Jellege: 		Időjelző és jósló nap.

E napon kezd - állítólag - töredezni a még fagyott tavak jege. Ekkortól már az eddig jeges források és patakok is kiengednek. Azt tartották, hogy ezután már nemigen lesz ennél hidegebb nap a télben. A szép-langyos idő áradást és nedves tavaszt jósol. Fényes napja korai tavaszt hirdet. Hóesése pedig sok gabonát. Kedvező nap a házasodásra. Néhol, e napon az ismerős férfiak összegyűltek, vő-jelöltjeiket bemutatva együtt mulatoztak (vő-itató).

FEBRUÁR 5.		
Kalendárium szerint:	ÁGOTA, POLEKTUSZ napja.
Jellege: 		Tisztító nap.
Sokadalma:		Néhány városban tél-utói nagyvásár.

Házat, kamrát alaposan kisepertek, kiszellőztettek. Ólakat kitrágyázták, istállókat kialmozták. Jászlakat takarították, vályúkat vízzel töltötték. Állatokat tisztogatták, sebeiket gyógyítgatták. Udvart is rendbe tették, hogy a férgeket és élősködőket, betegségeket és rontásokat elűzzék.

Néhol, új tűzrevalót is szedtek, a lehullott ágakból és gallyakból. Ennek nyílt tüzén ételt is készítettek, amit szétosztottak a gyermekek között. Részben időjósló nap is, mivel a népi jóslás szerint: ha Ágota szorítja (fagyot hoz), Dorottya majd tágítja (enyhet hoz). Volt, ahol e napon az asszonyok nem dolgoztak, hanem összegyűltek és egy félreeső helyen mulatoztak (asszonyfarsang). Éppen úgy ihattak és mulatozhattak, mint a férfiak. De férfi nem mehetett a közelükbe, mert igencsak pórul járt, ha az asszonynép elkapta.

FEBRUÁR 6. 		
Kalendárium szerint:	DOROTTYA, BUKOL napja.
Jellege: 		Egykori vígalmi nap.
Sokadalma:		Több városban tél-utói nagyvásár.

Ilyenkor szokás volt fánkot sütni. A középkorban e napon tartották a legnagyobb farsangi bált. Ekkor tartották a lakodalmakat, és a fonókban a fiatalok legnagyobb vigasságát. Ha e napra esett húshagyó kedd, akkor ez igencsak különleges nap volt. Nemcsak azért, mert akkoriban ez volt a Nagyfarsang utolsó víg-báli napja. Hanem azért is, mert ha ekkorra esett húshagyó kedd, akkor Húsvét és Gyümölcsoltó Boldogasszony napja ugyanarra a vasárnapra került. Ami ritka-jeles kettős ünnep volt. Hasonlóan, mint amikor Húsvét hétfője és Gyümölcsoltó Boldogasszony ünnepe került ugyanarra a napra. A népi hiedelem szerint: „Dorottya locsog (olvad), Julianna kopog (fagyni fog)”. „Fényes-napos Dorottya, sok csibét kelt kotlója”. „Dorottya, ha havat hozza, egy hét alatt elolvassza”.

NAGYBÖJTI ÜNNEPKÖR

Egykor-régen, február 7.-től március 23-ig tarthatott ez az időszak. Amely, (később, keresztény hatásra) a mozgó dátumú Húsvéthoz igazodott. Így az február 4. és március 10. napja között kezdődhetett. Majd 46 nap elteltével márc. 21. és április 24. között végződhetett. Ezen belül valójában csak a vasárnapok és az utolsó hete jelentett számottevő közösségi eseményt. Valamint, Gyümölcsoltó Boldogasszony napja is, ha éppen beleesett ebbe az időszakba. Erről részletesen: a „mozgó napos kalendárium” következő kötetben. Eredetileg, a böjti időszaknak nem volt köze a valláshoz. Hanem, józan takarékosságra utalt, hogy az élelem biztosan kitartson tavaszig. Maradjon annyi tartalék, hogy méltón köszönthessék a Tavasz-ünnepi időszakot.

FEBRUÁR 7. 		
Kalendárium szerint:	RIKÁRD, RUMOLD, LUKÁCS napja.
Jellege: 		Dolgos, nem túl ismert időjósló nap.

Tavaszi munkálatokra felkészülés, kerti munka kezdete. Komposzt-hordás és terítés, pangó víz elvezetése. Hóesése, közeli télvégét jelzett. Néhol úgy tartották, hogy amilyen ez a nap, olyan lesz majd a következő tél kezdete. Ha a szokásosnál melegebb nap volt, az gyors időjárás-változásokat sejtetett.

FEBRUÁR 8.		
Kalendárium szerint:	JUVENT. TEODOR napja.
Jellege: 		Többnyire dolgos nap.

Tavaszi munkálatokra felkészülés, vetőmagok válogatása, a kerti munkák kezdete. Nem jelentős időjósló nap. Néhol úgy tartották: „amilyen ez a nap, olyan lesz majd a tavasz”. Ha a szél elfújja a havat, az rossz nyarat és gyenge aratást jelez. A tiszta idő és hideg levegő pedig forró nyarat jósol.

FEBRUÁR 9.		
Kalendárium szerint:	APOLLÓNIA, NIKEFOR napja.
Jellege: 		Többnyire dolgos nap, a tavaszi vető-munkákra készülés jegyében.

Úgy tartották, hogy e nap különösen kedvező a vetőmagvak válogatására. Nem közismert időjósló nap. Ha ködös a napja, akkor több tüzelőre lesz szükség (hosszabb lesz a tél, vagy hidegebb a tavasz). Ha a szél, a havat elfújná a barázdákról, akkor a nyári aratás szerényebb.

FEBRUÁR 10.		
Kalendárium szerint:	SKOLASZTIKA, KARALAMP napja.
Jellege: 		Általában dolgos nap.

Fagymentes időben oltóágak vágása. Fák metszése oltáshoz. Nem túl ismert családi és időjósló nap. Néhol, a család közös vacsorára összegyűlt, mondván: „család, hogyha együtt van, szív és lélek helyén van”. Hiedelmük szerint, ha éjszaka kemencében fütyül a szél, akkor az a Ház Szellemének (lelkének) hangja. Ilyenkor egy tál ételt tettek a kemencébe, hogy a Szellem lenyugodjék. Máshol úgy tartották, hogy az e napi szél megzavarja az időjárást, „melegből fúj hideget, fagyból lehel meleget”. Más változat szerint: erős szele száraz-hideg nyarat hoz.

FEBRUÁR 11. 	
Kalendárium szerint:	DEZSÉR, TEODORA napja.
Jellege: 		Dolgos és boszorkányos nap.

Egyes vidékeken úgy tartották, hogy e napon a boszorkányok keltette szelek szétszórhatják a boglyákat, kazlakat. Ezért, a mező sarkaira bogáncs-koszorúkat aggattak, ezzel védve a területet. Néhol úgy tudták, hogy e napon bújnak elő a kígyók, ezért az állatokat nem hajtották ki a szabadba. Máshol úgy vélték, az elkövetkezendő napokban az időjárás ellenkezőjére fordulhat. Némely vidéken a lovakat és tejadó állatokat e napon kényeztették, gyógyítgatták.

FEBRUÁR 12.	
Kalendárium szerint:	EULALIA, MELÉT napja.
Jellege: 		Többnyire dolgos, néhol kevésbé ismert időjósló nap

Tavaszi munkákra készülődés ideje. Kárpátalja és Máramaros némely vidékén, e napon tilos volt fonni vagy szőni. Ha tiszta az ég és északi szél fúj: hideg idő közeleg. Ha zúzmarásak a fák, akkor hamarosan enyhülni fog. Ha már a hegyvidéken is néhol látszik a föld (a hó alól), a szánt szekérre kell cserélni, mert gyors olvadás várható.

FEBRUÁR 13.	
Kalendárium szerint:	KASZTOR, STEFÁN, MARTINIÁN napja.
Jellege: 		Régi vigyázó-időjósló nap.

Néhol úgy tartották, hogy e napon óvakodni kell a tűztől. Az ekkor keletkezett tüzet a nyári aszály jelének tekintették. A kemence erős huzata fagyot, a gyenge pedig nedves időt jósolt. Más hagyomány szerint, a kemence vörös lángja jelenti a hideget, a gyenge-színtelen pedig az esős időt. Egy változat szerint a pattogó, füstölő kemence-láng enyhülést jelez.

FEBRUÁR 14.	
Kalendárium szerint:	BÁLINT, AUXENT napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Többnyire fél-ünnep és időjósló nap.
Sokadalma:		Több városban tél-utói nagyvásár.

Hideg-száraz napja bő termést jósolt. Az ekkor ültetett facsemete gyorsan cseperedett, hamar nagyra nőtt. A röpködő vadgalambok a közelgő tavaszt jelezték. Néphit szerint a verebek is ekkor választották ki párjukat. Néhol, aszalt gyümölcsöt szórtak ki a madaraknak, hogy nyáron összeszedjék a kártevő bogarakat. Máshol, a szőlőterület négy sarkán lévő tőkéket megmetszették, hogy a szőlő éréskor a kártevő madarak elkerüljék a fürtöket. E napon jól lehetett gyógyítani a lelki betegségeket, nyavalyatörést, a fejfájást és a szédülést. Némely svábok szerint, e napon megtudhatták a fiatalok, hogy ki lesz a jövendőbelijük (akiről hajnal előtt álmodtak, vagy akivel először találkoztak, aki először leszólította őket).

Egyes vidékeken ez a nap: a vigasságról szólt. Vendégeket fogadtak, azokat étellel, és főleg itallal kínálták. Majd házról házra jártak, ahol őket is itókákkal kínálgatták. Néhol szokás volt a betérővel némi kóstolót is küldeni az otthon maradt rokonoknak és komáknak. Egyes helyeken a vendégek fogadása és kiszolgálása férfi dolga volt (nő aznap nem dolgozhatott).

FEBRUÁR 15. 	
Kalendárium szerint:	FAUST vagy EUZÉB napja.
Jellege: 		Időjelző nap.

Úgy tartották, hogy e napon az időjárás ellenkezőjére változhat. Gyümölcsfákat ilyenkor meg szokták rázni (vagy a balta fokával megkopogtatni), hogy sokat teremjenek. „Hogyha szeles Fauszt napja, nyara-ősze esőt hozza. De ha fényes-tiszta napja, ősz termését bőven adja.” Többnyire szerencsés napnak tartották (Fauszt jelentése = szerencsés).

Néhol, ezt a napot kissé másként fogadták. Volt, ahol az év során összegyűjtött a gyertya- és viaszmaradványokból új gyertyákat öntöttek. Volt, ahol a házat új gyertyával „felavatták”, ártó erőktől megtisztították. Volt, ahol léket vágtak, vizet mertek és abban otthon tisztálkodtak (mondván, az megtisztít a betegségtől). Mára e régi népszokások szinte elfelejtődtek.

TALAJ MŰVELÉS IDEJE

Ekkortól (ha az időjárás engedi) időszerű a talajforgatás, trágyázás és a vetéshez előkészítés. Szükség esetén víz-elvezetés is indokolt lehet. Ezek a munkálatok - egyes melegebb alföldi vidékeken - gyakran összekapcsolódnak a közeli vetéssel.

FEBRUÁR 16.		
Kalendárium szerint:	JULIANNA, PAMFIL napja.
Jellege: 		Időjelző nap.

E napon többnyire az időjárás melegebbre fordul. Ha szállingózik a hó, többnyire ilyen szólás járta: „Julianna megrázta a dunnáját.”, „Kiszakadt Julianna dunnája.” vagy „Bolondoznak a Julisok.” Ami nem véletlen, mert az ilyenkor esedékes meleg-front közeledtét többnyire hóesés jelzi. Ha eddig szánra volt szükség, akkor ezután már csak szekérre. Ha fényesen süt a nap, gazdag alma-termés várható.

Egyes vidékeken, zárt nap, ami „katonásan alakult”. Nap első sugarára már az egész család talpon volt. Mindenkinek volt saját feladata (amiről előző este határoztak). „Nadrágosoknak” felszerelések, eszközök és lószerszámok tisztítása, javítása, állatok ellátása. „Szoknyásoknak” kenyérsütés és főzés, mosás és mángorolás, baromfik ellátás. Még „pendelyesek” (gyerekek) is dolgoztak (rámolás, takarítás). De néhol, csak a ló-, kocsi és eke-szerszámokra és az istállókra fordítottak figyelmet. Napközben csak a gyerekek, betegek és idősek ettek, de azok se sokat. Napnyugtakor a munkálatokat befejezték, tisztálkodtak és közösen kását vacsoráztak.

FEBRUÁR 17.	
Kalendárium szerint:	DONÁT, TIRON napja.
Jellege: 		Dolgos termő-nap.

Tavaszi „szőlővizsgálás”, lefejtés és bormustra. Többfelé ekkor vetették a mákot, még ha hó borította is a talajt (hóra vetve). Máshol, a vörös naplementét kedvező előjelnek tekintették, mert az a fagy gyengülését jelezte. Néhol, ekkor tartották a télvégi vásárt.

FEBRUÁR 18.	
Kalendárium szerint:	SIMON, LEO napja.
Csillag-naptár: 	Sarló-csillag legmagasabb járása.
Jellege: 		Kevésbé ismert rontásűző nap.

Sokfelé, e napon különösen ügyeltek a tehenekre és a kecskékre. Tisztogatták, gyógyítgatták, patáikat lekezelték. Terelgetést is kerülték, néhol száraz kenyérhéjjal kedveskedtek nekik. Bottal megütött tehén tejét meg nem ihatták. A régi öregek szerint, egykor a mezőkön tüzeket gyújtottak, lángjába áldozatot hintettek (kenyérdarabkát, sót, kevés bort, némi gyümölcsöt).

Arról is meséltek, hogy egykor-régen, e napon a falu védelmére alkalmas férfiak és legények összegyűltek. Magukkal hozva fegyvernek is alkalmas eszközeiket, megszervezték a külső támadások elhárítását, gyakorolva a behatoló fosztogatók elfogását vagy kiűzését. A magasan járó Sarló-csillag pedig a gabonavetés idejének közeledtére figyelmeztetett. Sőt, a délebbi vidékeken már ekkor kezdődhetett a tavaszi gabona (árpa, zab, búza) vetése.

FEBRUÁR 19.		
Kalendárium szerint:	ZSUZSANNA, RABULA napja.
Égi naptár szerint: 	Vízöntő havának vége.
Jellege: 		Időjelző nap.
Sokadalma:		Egy-két városban tél-utói nagyvásár.

Mondják, ha e napon megszólal a pacsirta, akkor „Zsuzsanna elsepri a havat”. A népi jóslás szerint, ha a pacsirta alacsonyan repül, még hideg idő várható. De ha magasan száll, közel a jó idő. Ha nem hallatszik a pacsirta éneke, akkor hamarosan hidegebbre fordul az idő. Ha csorog az eresz, az jó termést ígér. Többfelé, a tavaszi munkák kezdőnapja, trágyahordás és szórás ideje, szántás és vetés eszközeinek előkészítése. Úgy tartották, hogy férfiember e napon ne leselkedjen a veteményesben hajlongó asszonynépek után. Mert csúful járhat, ha rajtacsípik.

FEBRUÁR 20.	
Kalendárium szerint:	ALADÁR, LEON napja.
Égi naptár szerint: 	Halak havának kezdete.
Jellege: 		Dolgos nap.

A tavaszi gabonavetésre készülődés. Kedvező nap a kerti fák gondozására. Néhol, e napon hagymás vagy káposztás pogácsát, esetleg bélest sütöttek. Állítólag azért, hogy a következő hónapban ekkortájt már jó meleg (hagyma- és káposzta-kiültetésre alkalmas) legyen a föld és az idő. Nappali szél enyhülésre utalt.

FEBRUÁR 21.	
Kalendárium szerint:	ELEONÓRA, EUSZTÁT napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Különösen alkalmas zsákok és kosarak tisztítására. Sokfelé ilyenkor előkészítették a kerti szerszámokat, azokat javítgatták, készülve a tavaszi veteményezésre. Egyes vidéken tiltották a sarlók, kaszák és kések élezését. Néhol úgy tartották, hogy ha e napon a szokásosnál hidegebb van, akkor a március a szokottnál melegebb lesz.

FEBRUÁR 22.	
Kalendárium szerint:	PÉTER, PAPIÁSZ napja.
Régi naptár szerint: 	Egykori ünnep.
Jellege: 		Dologtiltó, majd üres nap.
Sokadalma:		Néhány városban tél-utói nagyvásár.
Népies megnevezés: 	ÜSZÖGÖS PÉTER napja.

Egykor szerencsétlen és baljós napnak tartották. A népi hiedelem szerint, az e napon végzett munka „pocsékba megy”. Asszonyok liszthez és tojáshoz nem nyúltak, nehogy a liszt dohosodjon, tojás büdösödjön. Szántással-vetéssel sem foglalkoztak, nehogy a gabona-rozsda elvigye a termést. A népi időjóslás szerint: „amilyen most Péter napja, olyan lesz majd József napja”. Ködös-párás idő a nyári búza üszkösödését jósolja. Ha e napon hideg-jeges az idő, akkor a fagy még 2 hétig megmarad; más változat szerint a jó idő még 40 napot várat magára.

FEBRUÁR 23.
Kalendárium szerint:	POLIKÁRP, PÉTER napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Szokványos napi és időszakos feladatok elvégzése. Néhol úgy tartották, hogyha e napon rossz az idő, akkor a tavasz majd javít rajta. Máshol, e napon próbálkoztak először halfogással. Egyes vidékeken: különbféle rítusokkal (ráolvasás, fohász, füstölés) próbálták a rontásokat, bajokat és betegségeket elhárítani.

SZÖKŐNAP

Szökőévenként, az év napjainak száma: 366 (a szokásos 365 helyett). Vagyis, a szokásos éves naptár 1 nappal kiegészült. Ilyenkor, többnyire február 23. és 24. közé még egy napot beiktattak. Amelyet, egykor nem számítottak be a hónap menetébe, hanem az előző nap ismétlésének tekintették. De a XV. századtól (a napok sorszámozásának elterjedésével) kialakult az a szokás, hogy ezt a napot is beszámították a kalendáriumba. Vagyis, e nap betoldásával, a napok eredeti, február 24-28. közötti sorszámozása megváltozott. Ugyanis, ezáltal ezen időszak név- és jeles napjai 1-1 nappal eltolódtak. Ezáltal szökőévekben, a február 24-i Mátyás napot 25-én tartották (Mátyás ugrása), a 25-ei Gejza napot 26-án, stb. és így tovább 29-éig. Ezt jelzi a dátumok zárójeles nap-megjelölése.

Az ilyen „egyházi és állami előírások” ellenére, a Kárpát-medencei népesség jelentős része (az egyszerű népi logikát követve) nem szakította meg a februári napok sorát a szökőnappal. Hanem - az ortodox keresztények szokása szerint február 29-ét tekintették a „beillesztett szökőnapnak” (toldalék-napnak). Vagyis, a február 24-i Mátyás napot ekkor is 24-én tartották, a 25-ei Gejza napot szinté 25-én, stb. és így tovább 28-áig. A február 29-ét dologtiltó és borkóstoló napként élvezte. Ezzel, mintegy előkészítve a március hónap köszöntését.

Szórványosan a szökőnapot úgy értelmezték, mintha az a Mátyás napot követné. Így, Jégtörő Mátyás megőrizhette a helyét, mivel így a szökőnap február 24-25 közé került. Ezáltal, a 25-ei Gejza napot 26-án tartották, a többi napok eseményeit is 1-1 nappal csúsztatva (28-ai előírásokat 29-én teljesítve). Ami valójában, az ősi-eredeti Julián-naptár elvét követte.

FEBRUÁR 24. (25.).		
Kalendárium szerint:	MÁTYÁS, MODEST napja.
Régi naptár szerint: 	Télutó havának vége. Egykor ünnepnap.
Jellege:		Utóbb már csak dolgos, időjósló nap.
Sokadalma:		Néhány városban tél-utói nagyvásár.
Népies megnevezés: 	JÉGTÖRŐ MÁTYÁS napja.

Úgy tartották, ha jég már elolvadt, akkor fagyni fog, és olyan jeget hozhat, mint decemberben volt. Ha pedig még mindig szilárd a jég, akkor olvadás következik. Néhol úgy vélték: amilyen ez a nap, olyan lehet majd GERGELY napja is (márc. 12.). Kifejezetten jó nap a zöldség vetéséhez. Hideg idő jó termést, szeles idő kevés tojást jelez. A havas idő gazdag aratásra utal. Esős idő viszont azt jelzi, hogy nyáron jég verheti a termést, és még a szőlő is savanyú lesz. Az e napon fogott hal szerencsés halászatot jósolt, egész évre.

VETÉS IDEJE

Ekkortól kerülhetett sor a tavaszi talajművelésre és egyes tavaszi gabonák (búza, árpa, zab) vetésére. Amely munkálatokat többnyire március 25-éig befejeztek. Ilyenkor kerültek földbe a magról szaporított hidegtűrő elő-vetemények is.

FEBRUÁR 25. (26.)		
Kalendárium szerint:	VALBURGA, TARÁZ, GEJZA napja.
Régi naptár szerint: 	Tavaszelő havának kezdete.
Jellege: 		Dolgos nap.

Néhány helyen, ha nem volt fagyos az idő, az elvetésre szánt vetőmagokat kirakták a szabadba, hogy érje a hideg. Tapasztalat szerint ez lerövidítette a későbbi kikelésüket. Ha fagyos volt az idő, a még feldolgozatlan lent, kócot és fonalat is kihordták, hogy a fagytól puhuljanak. Enyhébb vidékeken ez már a tavaszi vetés ideje. A gazdák mezei ünnepe, rituális kivonulással, határ-bejárással, mezsgye-kijelöléssel (esetleg sorsolásokkal) és áldomásokkal.

FEBRUÁR 26. (27.)		
Kalendárium szerint:	PORFIR, FOTINA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A megszokott napi és idény-munkák elvégzése. Néhol úgy tartották, hogy ha a talaj már nem fagyos, akkor kiválóan alkalmas fagytűrő zöldségek vetésére. Máshol úgy vélték, hogy ha ez a nap hideg, akkor február utolsó hete is hideg lesz; de ez esetben meleg-száraz nyár várható. Egyes vidékeken a legénybandázások, próbák és beavatások ideje. Legénybanda-vezetők, leányhívogatók, bor- és táncmesterek választása.

FEBRUÁR 27. (28.)		
Kalendárium szerint:	LEANDER, PROKÓP napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Többfelé, a közös utak és árkok tisztítása kalákában és rokonsággal. Segítők megvendégelése. Néhol úgy hitték: minél nagyobb a vidámság, annál gazdagabb lesz az aratás. Máshol úgy tudták, hogy néhány napra visszatér még a hideg. Mert, ha enyhe-napsütéses az ideje, akkor márciusban még várható erősebb lehűlés.

FEBRUÁR 28. (29.)		
Kalendárium szerint:	ROMÁNUSZ, VASZIL napja.
Polgári naptár szerint: Február hónap vége.
Jellege: 		Dolgos és terményjósló nap.
Sokadalma:		Néhány városban tavasz-eleji nagyvásár.

E napon főleg takarító, tisztító munkának végeztek. Némely helyen úgy hírlett, hogy napos-fényes ideje bőséges termést jósol. Máshol úgy hitték, hogy az eresz alatti hosszú jégcsap: elhúzódó tavaszt jelez. Ha pedig vizes a talaj, akkor sok szénát vághatnak a nyáron.

FEBRUÁR 29. (ha ekkor tartották a szökőnapot).
Kalendárium szerint:	KASSZIÁN és OSZVALD napja
Polgári naptár szerint: Szökőévben a Február hónap vége.
Jellege: 		Némely vidéken dolgos vagy vendégjáró nap.

Mivel e napon - sokfelé - se vásár se mise nem volt, így végezhették a dolgukat, távoli rokont is látogathattak. Ahol pedig zárt és gonoszjáró napnak számított, ott délig nem hagyták el a házukat, állatot sem hajtottak ki az udvarról. E nap csak többnyire csak a legszükségesebbet végezték el. Napnyugta után pedig a házi oltáron egy szál gyertyát gyújtottak. Egyes vidéken úgy regélték, hogy e napon a tél sötét erői bajt okozhatnak, hideg havas-jeges időt hozva a vetés egy részétben kárt okozhatnak. Máshol, a következő napi helyi ünnepre készültek.

MÁRCIUS

Régi kalendáriumok csíziója szerint, az e hónapban őrölt liszt hosszú ideig eláll. Birkák legeltetésére figyelemmel kell lenni, mert az ingoványos-vizes helyeken a friss fűről métellyel fertőződhetnek, amitől később el is hullhatnak. De a patájuk is bebüdösödhet a latyakos legelőn. A fák oltására (a népi tapasztalat szerint) legalkalmasabb a Holdfogyás első három napja. Borsót, lencsét és a csicseriborsót (középkorban ezt nevezték babnak) többnyire Benedek nap (márc. 21.) után vetették. A gyümölcsfákat a férges és gombás részektől megtisztították (néha meszelték, kékkövezték). A szőlőt akkor nyitották, amikor felszáradt a föld és napos az idő.

MÁRCIUS 1.		
Kalendárium szerint:	ALBIN, EDVÓKIA napja.
Polgári naptár szerint: Március hónap kezdete.
Jellege: 		Néhol fél-ünnep, máshol dologtiltó nap.

Az egykori néphagyomány szerint a tavasz első napja. Többfelé asszonyi dologtiltó napnak tartották, és szokásban volt e napon a régi tüzeket kioltani, majd nagytakarítás után új tüzet gyújtani. Ahol fél-ünnepnek számított, ott többnyire a szabadban múlatták a napot. Közös étkezéssel és mulatozással, énekléssel és táncolással, játékokkal és virtuskodásokkal. Úgy tartották, ha az egész napja fényes-meleg, akkor kellemes tavasz várható. De ha az időjárása változékony, nem szabad hinni jóslatának. Egyes vidéken úgy regélték, hogy a Fagy és Halál Szépasszonya (Vénasszonya) ekkor szedi a sátorfáját, hogy eltakarodjon a környékről. Ezért néhol szokásban volt - hogy siettessék elmenetelét -, hogy egy boszorkánynak maszkírozott szalmabábot körbehordtak, majd a falun kívül elégették vagy vízbe dobták.

Az erdélyi és bánáti bolgárok ekkor ünnepelték Baba Márta (Március nagymama) napját. Arrafelé, az emberek egymást megajándékozták fehér és vörös fonalakból csomózott zsinórokkal, bojtokkal. Amely színek a tisztaságot-értelmet (fehér), valamint az életet-örömet (vörös) szimbolizálták. Azt tartották, hogy az ilyen zsinórok viselése megvéd a rontástól, erősít az egészségben, fokozza a termékenységet. Úgy hitték, hogy gyümölcsfára aggatva növeli annak termését, elijeszti a kártevőket. Ezt a talizmánt mindig ajándékként adták, mert hitük szerint csak annak volt igazán segítő ereje, amit mástól és ingyen kaptak. Csak azoknak adták, akiket közelinek éreznek. Ruhára tűzve, a nyak vagy a kar köré tekerve hordták; vagy termő fákra felaggatva, azokat díszítették (kiterjesztve azokra is a védőerőt).

MÁRCIUS 2.		
Kalendárium szerint:	SIMPLIK HEZIK napja.
Jellege: 		Általában dolgos, néhol bűbájos nap.

Többfelé a pince és padlás takarítás napja. Tüzelőt is számba vették, mivel „holdtöltekor az idő hidegre fordulhat”. Néhol bűbájos napnak számított. Úgy tartották, hogy éjszakáján nem szabad az égre nézni. Mert aki hullócsillagot látna, azt baj vagy betegség érheti. Ugyanakkor az ekkor látott álmokat hasznosnak vélték, mivel azok segíthetnek megtalálni az ellopott vagy elveszett dolgokat. Mások úgy vélték, hogy amilyen ez a nap, olyan lesz majd a nyár is.

MÁRCIUS 3.		
Kalendárium szerint:	KUNIGUNDA, EUTRÓP napja.
Jellege: 		Többnyire dolgos, néhol időjelző nap.

Ha e nap hideg, akkor két hétig még nem jön el a meleg. De ha nagyon meleg az idő, attól fagy még várható. Ahol már nem fagyos a talaj, ott a korai zöldség ültetését már nem szabadott halasztani. Némely vidéken asszonyi dologtiltó nap. Máshol zárt nap, vendéget nem fogadva, mert arrafelé e napon volt szokás a házi-gazdasági szennyes munkák elvégzése.

MÁRCIUS 4.		
Kalendárium szerint:	KÁZMÉR, GERASZIM, DANYIL napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Többfelé e napot tartották patkányok kiűzésére a legalkalmasabbnak. Szokásos nagytakarítás után történt a maradék termények válogatása, romlott-penészes élelem és takarmány elégetése. Néhol, időjelző nap. Ha a vizek környékén sirályok repkednek és zajonganak, akkor jegesedés várható. Ha e nap némi hó fedi a földet, a fű is későn fog erőre kapni.

MÁRCIUS 5.		
Kalendárium szerint:	ÖZSÉB, KONON napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Nagymosás, szárítás és kenyérsütés kedvező időszaka. Korai veteményezésre is alkalmas. Néhol úgy tartották, hogy e napon tilos jósolni, vagy az éjjeli eget kémlelni, mert félrevezethet, bajt okozhat, megzavarhatja az ember álmát (elméjét). Máshol úgy vélték, hogy e napon könnyen átfázhatnak, megbetegedhetnek, ezért feleslegesen nem hagyták el a házat.

MÁRCIUS 6.		
Kalendárium szerint:	FRIDOLIN, MARKIÁN napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Többfelé úgy tartották, hogy ez a nap hozhatja meg igazán a tavaszi meleget. Ha e napon dörög az ég és éjszaki szél fúj, akkor hideg tavasz várható. Ha viszont keleti szél hozza a dörgést, száraz-meleg lesz a tavasz. Ha pedig bőven esik az eső, akkor ezután már nem igen várható fagy. Néhol, e napot tartották kedvezőnek a láz és ízületi gyulladások gyógyítására.

MÁRCIUS 7.		
Kalendárium szerint:	PERPENTUA és FELICITÁSZ napja.
Jellege: 		Üres nap.

Néhol úgy tartották, hogy e naptól már nem érdemes kocsonyát készíteni (nem biztos, hogy megmerevedik). Ezután nem számítottak hosszan tartó hidegre, de azért a tüzelő mennyiségét felmérték. Máshol, úgy vélték, hogy már „nem éri meg” tavaszi búzát vetni, de tavaszi árpát még érdemes. Egyes szórványban, illett a helyi írástudókat és gyógyítókat köszönteni.

MÁRCIUS 8.		
Kalendárium szerint:	FILEMON, TEOFILAKT napja.
Jellege: 		Dolgos nap, a szükséges munkálatokkal.

Néhol úgy tartották: ha ekkor havazik, a tavasz is egy héttel később hozza melegét. Máshol, az ekkor duggatott tormagyökérnek gyors leveledzést és terebélyesedést jósoltok. Volt, ahol zárt nap, ekkor készítették össze a menyasszonyi ládát, vették számba az eladó lány kelengyéjét, hozományát és jussát. Azért, hogy húsvét előtt híre kelljen a házasodni készülők körében.

Némely vidéken e napot a „madarak napja” néven tisztelték. Sajnos, néhány népköltésen túl, nem maradtak fenn érdemi leírások e szokás-különlegességekről. Csak annyi, hogy védték, javíthatták a madárfészkelő helyeket, a méhészek pedig ellenőrizték a kasokat.

MÁRCIUS 9.		
Kalendárium szerint:	FRANCISKA, CÉZÁRIUS napja.
Jellege: 		Néhol ismert időjelző nap.

Úgy tartották, hogy ha e nap visszatért a tél, akkor március közepéig el sem megy. Ha ezen a napon hó esik, akkor áprilisban is lesz havas nap. Ha a Hold éjszaka élesen látszik, és a csillagok is villózva hunyorognak, akkor hideg idő közeleg. Máshol a lányoknál dologtiltó napnak számított, akik ekkor látogatták meg barátnőik szüleit, rokon- és koma-özvegyeket. Utána pedig a legényekkel vigadoztak a szabadban (batyubálozva).

MÁRCIUS 10.		
Kalendárium szerint:	KAJUSZ, KODRÁT napja.
Jellege: 		Néhol baljós nap.

Úgy mondták: aki nappal aludni mer, azt a lidérc megnyomhatja, hideglelés elkaphatja, láz kiverheti. Ha e nap változékony az idő, akkor 40 nap után fog csak lenyugodni. Néhol, e napon duggatták el a vörös- és fokhagymát. Máshol, ekkor került sor a szőlőhegy közös bejárására, szőlőskert négy sarkán álló tőkék rituális metszésére. Helyenként asszonyi dologtiltó nap (kenyér-sütésre, nagymosásra), de kerti munka végezhető.

MÁRCIUS 11.	
Kalendárium szerint:	KONSTANTIN, SZOFRON napja.
Jellege: 		Dolgos, időjelző nap.

Néhol úgy gondolták: ha a fecskék gyorsan építik fészküket a ház napos oldalára, akkor ismét lehűlés várható. Más vélemény szerint ez hűvös nyarat jósol. Ha még meg sem érkeztek, akkor március még fagyot tartogat. Melegebb vidékeken ekkor kezdődhetett a szőlő-tőkék nyitás feletti részének metszése, oltvány-vesszők kötözése és beindítása.

MÁRCIUS 12.	
Kalendárium szerint:	GERGELY, DEMETERnapja.
Jellege: 		Régen főleg időjósló, borsóvető nap.
Sokadalma:		Néhány városban tavasz-eleji nagyvásár.

Néhol úgy vélték, hogy az ekkor vetett mák nem férgesedik. Máshol, e napon a tavaszi búza, rozs és borsó került a földbe. A XVIII. században ezt tartották a legkedvezőbb borsó-vető napnak. Több helyen Gergely és József napja között vetették a lent. Szamosháton, e napon engedték ki a méheket. Sokfelé ezt számították a tél utolsó „havazó „napjának. A XVII. századtól e nap egyre inkább az iskolások ünnepévé alakult. Akik, mondókákkal és énekekkel, mókázással és szerepjátékokkal köszöntötték a falu lakóit. Ezért kapott adományból iskolájukat, tanítóikat segítették. Néhol ez a szokás bővült vagy átalakult, és e napon a fiatal legények járták kiöltözve a falut, köszöntve a lányos házakat. Úgy tartották, hogy ha a békák is megszólalnak, akkor meleg tavasz közeleg.

MÁRCIUS 13.	
Kalendárium szerint:	NIKEFOR, EDVÁRT napja.
Jellege: 		Időjósló nap.

Ha e napon a jégcsap olvadozik, meleg idő várható és utána már nem jön fagy. Ha pedig már reggelre is hosszúra nőtt, akkor jó lesz a len-termés is. Ha jégcsapról lecsöpögő víz krátere mélyedést mar a földön: még várat magára a meleg tavasz. Viszont, a szétterülő lecsöpögő víz: gyors olvadást jósol. Egyes vidéken ekkor készültek a másnapi lovas- és fogat-mustrára.

MÁRCIUS 14.	
Kalendárium szerint:	MATILD, BENEDIKT napja.
Jellege: 		Többnyire dolgos, időjelző, néhol lovas-nap nap.

Verőfényes, meleg napja szép tavaszt (évet) hirdet. A borús idő pedig hűvöset-esőset. Tiszta-napos égboltja jó gabona- és széna-termésre utal. Forró szele hideg nyarat, északi szele pedig esőset jósol. Esője sok gombát, nagyra nőtt uborkát és tököt reméltet. Az e nap hullott hó állítólag gyógyhatású, jól növeszti a gabonát. Néhol úgy tartották, hogy ez a tavaszi zabvetés utolsó napja. Egyes vidékeken határjárást, lovas- és fogat-szemlét tartottak. Máshol, asszonyi dologtiltó napnak számított, komajárásra és szomszédolásra, szüleik látogatásokra.

HÚSVÉTI ÜNNEPKÖR

A húsvéti néphagyományokat jellegzetes ünnepi szokásai (úgymint: tojásfestés, locsolkodás, korbácsolás, komatál-küldés stb.), egykor Gyümölcsoltó Boldogasszony napjához kapcsolódhattak. Amely, mint ősi termékenység-ünnep, a kelta, germán és szláv kultúrkörben is hasonlóképp ismert. Húsvét ünnepe („mozgó dátumából” adódóan) márc. 22. és április 25. közötti napokra eshet. Mivel a tényleges ünnepköre már egy héttel hamarabb (virágvasárnapkor) elkezdődik, így az érdemi Húsvéti ünnepkör is innen számítható. A húsvéti ünnepkör a Húsvét utáni 50-ik napon, Pünkösd vasárnapját követő szombatig tartott (egykor). Vagyis, május 16. és június 19. között záródhatott le ez az ünnepkör. Ezen ünnepkörről majd részletesebben: a következő „mozgó napos kalendárium” kötetben.

KERTI MUNKÁLATOK IDEJE

Ez az az időszak, amikor a kerti veteményesek, gyümölcsösök és szőlészetek tavaszi munkálatai kicsúcsosodtak. Ekkorra már a tavaszi gabona- és a korai zöldség-vetés a befejezéséhez közeledett. Gyümölcsoltó Boldogasszony eljövetelével e munkálatok váltak időszerűvé.

MÁRCIUS 15.	
Kalendárium szerint:	LONGINUS, AGAP napja.
Jellege: 		Időjelző nap.

Az a hiedelem járta, hogy ekkor kezdenek igazán éledezni a fák. A feltámadó langyos szél pedig kedvező gyümölcstermésre és nem aszályos nyárra utal. Esős ideje esős nyarat jelez. Ha még fagy, akkor be kell osztani a téli takarmányt, mert jó ideig a friss fű is kevés lesz. Néhol ezt tartották a tavasz utolsó fagyos napjának. Máshol úgy vélték: ha újhold közeleg, az időjárás az ellenkezőjére is változhat. Egyes vidékeken úgy regélték, hogy a Tavasz Úrnője ilyenkor ébreszti fel a még szunnyadó fákat.

MÁRCIUS 16.	
Kalendárium szerint:	HERIBERT, SZABIN, GEDEON napja.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma:		Néhány városban tavasz-eleji nagyvásár.

Tavaszi munkák legfőbb ideje, a trágyahordás és terítés befejezése. Esőben istállómunkák. Körbejárták „keresztben-hosszában” a vetést és a szőlőhegyet, (hogy az Ég figyelmébe ajánlják). A vízelvezető árkokat takarították, nehogy a pangó víz befullassza a vetést. Kárpátok északi-keleti hegyvidékén úgy mondták: e napon indulnak a medvék bejárni a vadont.

MÁRCIUS 17.	
Kalendárium szerint:	GERTRUD, ELEK napja.
Nap-állás: 		A nappal és éjszaka egyforma hosszúságú.
Jellege: 		Dolgos, vetésre kifejezetten alkalmas nap.
Sokadalma:		Néhány városban tavasz-eleji nagyvásár.

A tavaszi munkák legfőbb ideje. Készülődés Gyümölcsoltó hetére, borkezelés és borkóstolás. Nem túl ismert időjelző nap. Néhol úgy tartották, hogy az e nap beköszönő hideg idő, akár egy hónapig is késleltetheti a meleg tavaszt. Ha csapatostul szállnak a varjak, az hideget jelenthet. Északi szele fagyot, nyugat szele havat hozhat.

TAVASZI ÜNNEPKÖR

Vélhetően, a Húsvéti ünnepkör egykori elődje lehetett. Gyümölcsoltó Boldogasszony napja előtt egy héttel kezdődik, a „meleget zsákban hozó” tavaszi szentekkel. Egykor e napot tartották a „Tavasz meghozójának”. Az ünnepkör május 1-én fejeződhetett be.

MÁRCIUS 18.		
Kalendárium szerint:	SÁNDOR, CIRIL napja.
Régi naptár szerint: 	Gyümölcsoltó Boldogasszony előtti 7. nap.
Jellege: 		Vető-nap.
Népies megnevezése: Tavaszváró első napja.

Bukovinában ekkor vetették az árpát és a zabot. A jászságban pedig babvető napnak számított. Úgy tartották, hogy néhány napon belül a meleg időnek is meg kell érkeznie. Ha hideg-fagyos a napja, akkor az már a tél utolsó erőlködése. Némely vidéken, a mezei munkákat Gyümölcsoltó napjáig nem végeztek, helyette a kertekben, szőlőkben dolgoztak.

MÁRCIUS 19.		
Kalendárium szerint:	JÓZSEF, KRIZANT napja.
Régi naptár szerint: 	Gyümölcsoltó Boldogasszony előtti 6. nap. Egykor fél-ünnep.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma: 		Némely városban ekkor tartották a tavasz-eleji vásárt.
Népies megnevezés: 	Tavaszváró második napja.

Ilyenkor illett megfürödi és tiszta ruhát ölteni a közelgő tavasz tiszteletére. Zárt nap, vagyis - a névnap-köszöntők és beteg-látogatók kivételével - mást be nem engedtek be a házukba. Sokfelé a Józsefeket is (a Sándorokkal együtt) a helyi ivóban köszöntötték, vagy a szőlőhelyi pincékben ünnepelték. E napon kölcsönt nem kértek, és semmit sem adtak ki a házból. Földműveseknek, ácsoknak és méhészeknek dologtiltó nap. Többfelé e napon vásárt is tartottak, ahol az iparosok is ünnepeltek. Ha e napon megdördült az ég, akkor aratás idején jégeső várható, viszont jó bort jelez őszre. Ha szivárvány jelent meg az égen, az jó aratást ígért. Egyes vidékeken - ha a fű már növésnek indult - e napon kihajtották a marhákat legelni (legalább egy napra). Úgy tartották, hogy az e naptól növő fűnek a fagy már nem árthat. Bukovinában a tavasz első napjának tartották, ünnepként megülték.

MÁRCIUS 20.
Kalendárium szerint:	KUTBERT, NIKETÁS, JOAKIM napja.
Régi naptár szerint: 	Gyümölcsoltó Boldogasszony előtti ötödik nap.
Égi naptár szerint: 	Halak havának vége
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és idény-munkák elvégzése. Néhol úgy tartották, hogy ha eddig jó idő volt, ezután már nagy fagy el nem ronthatja. Ha felhős-hideg az éjszakája, akkor reggel talaj menti fagy várható. Sokfelé ekkor vetették a „leveles zöldeket” (saláta, sóska, spenót, kapor). Egyes vidékeken, ekkor tartották a pákászok és madarászok, vadászok és vad-fogók mulatságát. Máshol, a földműves gazdák tartották áldomásokban bővelkedő összejövetelüket.

MÁRCIUS 21.		
Kalendárium szerint:	BENEDEK, TOMÁSZ napja.
Régi naptár szerint: 	Gyümölcsoltó Boldogasszony előtti negyedik nap.
Égi naptár szerint: 	Kos havának kezdete.
Nap-állás: 		Tavaszi nap-éj egyenlőség. A Nap keleten kel, nyugaton nyugszik.
Jellege: 		Régi gyógyító és rontásűző nap. Javasolt zab- és árpavető nap.
Sokadalma:		Néhány városban tavasz-eleji nagyvásár.
Népies megnevezés: 	Tavaszváró harmadik napja

Különösen gonddal ügyelték és gondozták a tejet adó állatokat. Fog-, fül- és torokfájást is e napon gyógyítottak, rontást is jól lehetett ilyenkor levenni. E napon a kisgyermekeket ágyban tartották, nehogy a házból kimenve baj érhesse. A házat pedig kifüstölték, fokhagymával teleaggatták, hogy a boszorkány vagy lidérc onnan eltakarodjék. Néhol még a gyermekek testét is fokhagymával kenték be. Zsebükben vagy nyakukban kötve fokhagyma gerezdeket tartottak maguknál, „mert akinél ilyen volt tartott, azt a rossz erők elkerülték”. Hagyma-leves, hagyma-tea e napon gyógyszernek számított. Úgy tartották, hogy az ekkor vetett fokhagyma szép és nagy gerezdű lesz. Sokfelé a vöröshagymát is ekkor duggatták a földbe. Régi kalendáriumok szerint ez a nap igen kedvező a tavaszi árpa és zab vetésére (persze helytől függően).

Ha e napon dörög az ég, akkor száraz nyár várható. „Sándor, József, Benedek; zsákban hozzák meleget”, vagyis ha e három napon kisüt a nap: hosszú és meleg nyár várható. De ha a nap elő sem bújik, az hosszú és lucskos őszt jelenthet.

Hagyomány szerint, e napon volt a tavaszi nap-éj egyenlőség ideje. Ilyenkor került sor némely ősi rítus-maradvány felelevenítésére, úgymint: napnyugta után kivonulás a természetbe, tűzgyújtás és körtánc, közös étkezés és mulatozás, jóslás és varázslás. Azt mesélték, hogy a Sötétség Ura ekkor adja át uralmát a Világosság Urának.

MÁRCIUS 22.
Kalendárium szerint:	VAZUL, LEA, KÁZMÉR napja.
Régi naptár szerint: 	Gyümölcsoltó Boldogasszony előtti harmadik nap.
Jellege: 		Vendégváró nap.

Néhol, e napon kalácsokat, pogácsákat vagy buktákat készítettek. Máshol, fánkokat vagy palacsintát sütöttek, azt mézzel, édes tejföllel vagy lekvárral megkenve ízesítették. Ezekkel kínálgatták a gyermekeket és a betérő vendégeket.

Egyes vidékeken, e napon az asszonyok csak „konyhai munkát” végeztek (sütöttek, főztek, vizet hordtak, mosogattak). Néhol madár, fióka és fészek alakú kis-maroknyi kalácsokat sütöttek. Máshol baba, báb, angyalka alakúakat, vagy kis kenyér- és kalács-formájúakat. Ezzel kínálták a gyermekeket, ilyeneket vittek kóstolóba az asszonynépek a kereszt- és koma-gyermekeiknek, várandós ismerőseiknek és öreg szüleiknek.

MÁRCIUS 23.
Kalendárium szerint:	VIKTORIÁN, NIKON napja.
Régi naptár szerint: 	Gyümölcsoltó Boldogasszony előtti második nap.
Jellege: 		Dolgos nap, kenyérsütésre kedvező.

Néhol, csak tejes ételeket készítettek (gyakran akkor is, ha az aznapi böjti előírás ezt nem engedte). Helyenként időjósló nap. Ahol úgy tudták: az égen futó szürke felhők langyos-esős időt jeleznek. Ködös ideje magasra növő lenre (kenderre, nádra) utal. Nappali ködje a maradék havat elviszi. Körbejárták a gyümölcsöst és a szőlőhegyet, hogy az oltást igénylő alanyokat és a jó termést ígérő oltószemeket (hajtásokat) kiválasszák.

MÁRCIUS 24.	
Kalendárium szerint:	GÁBOR, ZAKARIÁS napja.
Régi naptár szerint: 	Gyümölcsoltó Boldogasszony előtti nap.
Csillag-naptár: 	Ágas-csillag legmagasabb járásban.
Jellege: 		Dolgos nap.

Készülődés a másnapi ünnepre. Mosás és kenyérsütés ideje (ha más okból nem tiltott). A férfiak többnyire a szerszámok javításával, élezésével és borfejtéssel töltötték az időt. Némely vidéken e napot a gyógyításra ajánlották. Néhol, a helyi közösség körbejárta a határt, ellenőrizte és pontosította az út- és mezsgye-kitűzéseket. Máshol, a maradék márciusi napok időjárásából jósoltak a nyárra. Ezek igencsak ellentmondásos-hiányos következtetésekkel maradtak fenn.

OLTÁS-DUGGATÁS IDEJE

Általában március 25.-től április 23-ig terjedő időszak. Ekkor kerül sor az évelő gyümölcshozók gondozására (nyitás, metszés, oltás, talaj-javítás). Valamint, az egynyári termők palántázására, és a már szárba szökkent palánták szabad földbe duggatására, szőlőtőkék pótlására.

MÁRCIUS 25.	
Kalendárium szerint:	MÁRIA, IRENEUSZ napja.
Régi naptár szerint: 	Régen ünnepnap. Ősi-pogány tavaszünnep maradványa.
Jellege: 		Egykor fél-ünnep, mára már csak egy nap a sok közül.
Sokadalma:		Néhány városban tavasz-eleji nagyvásár.
Népies megnevezés:	GYÜMÖLCSOLTÓ BOLDOGASSZONY napja.

Eredetileg - az ősi időkben -, e naphoz kapcsolódhattak a húsvét „pogányos” népszokásai is (tojásfestés és adás, lányos házak bejárása, locsolás és korbácsolás, húsvéti játékok). A hiedelem szerint e napon a lányok és asszonyok „igen fogékonyak”, az e napon fogant gyermek szép és szerencsés lesz. Régi szokás szerint, hajnalban bejárták a határt, pótolták a jelző-karókat, és megkezdődött a gyümölcsfák metszése-oltása. Eltávolították a kiszáradt és beteg fákat, de élő és beoltott fát nem szabadott kivágni. Faültetéshez is kiváló nap. Sokfelé, e napon nyitották a szőlőt is. Néhol, tilos volt oltó-hajtást adni másoknak, nehogy a termést is vele adják. Máshol, éppen az oltó-hajtás cseréje volt szokásban, hogy minél változatosabb legyen a kert termése. Volt, ahol „Negyvenes-napnak” tartották, mondván: amilyen a nap, olyan lesz az elkövetkezendő 40 nap is. Ha rossz az idő, akkor a tavasz sem lesz meleg. Máshol úgy tartották, hogy ha ez a nap hideg, akkor ezután már jó idő várható, „mert a tél kiadta a fagyát”. Egyes vidékekre ekkor érkeztek a fecskék, ekkor kezdtek élénkülni a halak, „felvetni magukat a vízben”.

Azt regélték, hogy a Boldogasszony e napon áldja meg a termő gyümölcsfákat. Egyesek úgy vélték, hogy e napon fogantatott, és ekkor is halt meg a keresztre feszített Jézus.

MÁRCIUS 26.	
Kalendárium szerint:	EMMANUEL. MAXIMA napja.
Régi naptár szerint: 	Tavaszelő havának vége.
Jellege: 		Dolgos nap.
Népies megnevezés: 	Boldogasszony másnapja.

Kezdődhet a gyümölcsfák és szőlők oltása. Többfelé úgy tartották: „ha ködös a napja, esős lesz a nyara”. Az e napon elolvadó hó jó gabonatermést jelez. Viszont az ekkor lehullott hó, megkéső aratást jelezhet. Némely vidéken (ahol eddig tilalom volt a mezei munkálatokra), napnyugtáig illett a korai zöldségek vetésével is végezni.

MÁRCIUS 27.	
Kalendárium szerint:	RUBERT, MATRONA napja.
Régi naptár szerint: 	Tavasz havának kezdete. Egykor ünnep.
Jellege: 		Dolgos nap.

A vetés mellett, a szőlők és gyümölcsösök művelésének időszaka. Tőkék, csemeték pótlása. Levágott beteg ágak-gallyak gyűjtése és elégetése a határban. Néhol úgy tudták: „az e napi égzengés jó gyümölcsöt sejtet”. Máshol az égzengést a jó idő közeledtének és a meleg nyár hírnökének tartották.

MÁRCIUS 28. 	
Kalendárium szerint:	GONTRAM, HEZIK napja.
Jellege. 		Dolgos nap.

Szokásos és idény-jellegű munkák végzése. Néhol ahhoz ragaszkodtak, hogy ezen a napon a tavaszi árpa vetését is be kell fejezni. Más vidékeken attól tartottak: ha idáig nem duzzadtak a folyók és patakok, akkor hirtelen áradás várható. Egyes helyeken ekkor fejeződött be a borsó tavaszi vetése, és a répafélék magjának kiszórása is a végéhez közeledett.

MÁRCIUS 29.	
Kalendárium szerint:	BERTOLD, MARCUS napja.
Jellege: 		Nem nagyon ismert időjósló nap.

Néhol azt állították: „ha ez a nap meleg lesz, a nyara is forró lesz”. Máshol úgy vélték: meleg napja meleg tavaszra utal. Abban viszont megegyeztek, hogy ekkortól már napsütés nélkül is olvad a jég és a hó. Volt, ahol e napon vetették a leveles zöldféléket (spenót, sóska, kapor stb.).

MÁRCIUS 30. 	
Kalendárium szerint:	KRIVIN, JOANNÉSZ napja.
Jellege: 		Többnyire termő, néhol, időjósló nap.

Egyes vidékeken, e napon vetették a zabot és az árpát. Úgy mondták: e naptól már a halak is „megmozdultak” a folyókban és tavakban. Ha ekkor már az árnyékban sincs hűvös, akkor eljött az igazi tavasz. Ha pedig ködös az idő, az júniusi áradást is jelenthet. Ahol a vetéssel már végeztek, a kihajtandó állatok kezelésével foglalkoztak, összekötve a jószág-gondozók esti mulatozásával. Egyes vidéken úgy regélték, hogy a Tavasz Úrnője e napon járja be a környéket, hogy a tavaszt erősítse, megtekintse a felkészülést.

MÁRCIUS 31.
Kalendárium szerint:	BALBINA, BENJÁMIN, HIPÁSZ napja.
Polgári naptár szerint: Március hónap vége.
Jellege: 		Dolgos nap.

Néhol ekkor egyengették-töltögették az utak kátyúit, tisztították a vízelvezető árkokat, javították a járópallókat és a jelzőket. Volt, ahol úgy tartották, hogy aki eddig nem vetette el a tavaszi gabonát, az már ne is próbálkozzon vele. Vessen inkább borsót és burgonyát. Egyes vidéken poharazgatással búcsúztatták a „fagyot”. Máshol ekkor szegeztek patkót az istálló félfájára, hogy szerencsét hozzon, vagy legalább a bajt elhárítsa. Egyes vidékeken azt regélték, hogy ilyenkor áldozati ajándékokat helyeztek erdei forrásoknál, a szent fáknál vagy a kutaknál. Ekképp köszöntve az erő tündéreit (viláit, villőit) elnyerve segítő-készségüket.

ÁPRILIS

Régi kalendáriumok csíziója szerint, első eső után a trágyát halomba rakták, hogy gyorsabban érlelődjön. Amikor a fák már virágba borultak, a télen szőtt vásznakat kimosták és erős napos szárítva fehérítették. A barmokkal óvatosabban bántak, mert a bőrük ilyenkor érzékenyebb sérülékenyebb. A vénebb ludak tollát a hó vége felé már tépkedhették.

ÁPRILIS 1.		
Kalendárium szerint:	HUGÓ, MARIJA napja.
Polgári naptár szerint: Április hónap kezdete
Jellege: 		Néhol dologtiltó, új munkába nem kezdő nap.
Népies megnevezés: 	Bolondozás napja.

Akit sikerült becsapni azt azzal csúfolták: „április bolondja, május szamara”. Részben dologtiltó nap volt, mivel nem tartották szerencsésnek. Ilyenkor, esküvőt nem tartottak, tyúkot sem ültettek, építkezést sem kezdtek, sőt még érvágást sem javasolták. Néhol, a szennyes ruhát is eldugták és csak másnap mosták ki, nehogy a család rejtett titkai kitudódjanak.

Ezt a napot nem tartották alkalmas gabonavetésre. Ugyanakkor, szívesen vetettek indás növényeket (tököt, uborkát, borsót, babot), „hagy terjedjen, mint a pletyka”, sőt mákot és lent is. A néphit szerint: a derült idő jó termést jósolt, az esős idő pedig rosszat. Esős napja nedves májust jelez.

ÁPRILIS 2.
Kalendárium szerint:	TITUSZ, TEODÓZIA, MÁRIA, TEODUL napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Néhol, e napon kimosták a télen, festett szőtt és hímzett kelméket, amiket a kerítésre terítve szárítottak. Így mutatva a falunak, hogy miket készítettek, milyen kelengyéje van az eladósorú lányuknak. Úgy tartották, ha ez a nap verőfényes és meleg, akkor magasra növekszik a kender, rostja is puha-fehér lesz. Máshol, ez volt az asszonyi vendégjárás napja, ezért tiltva volt a mosás, és vasalás, néhol még a napközbeni kenyérsütés is.

ÁPRILIS 3.  	
Kalendárium szerint:	RIKÁRD, NIKÉTA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Igyekeztek befejezni a szőlőmetszést. A venyigéket kévékbe kötötték és száraz-fedett helyen tárolták (kemencefűtéshez tartalékolva). Néhol e napon, az utak és kerítések körüli árkokat tisztogatták (áprilisi eső nem áztassa el az udvart). Máshol, a szekerek és taligák javítása volt soron. Napnyugta után pedig a bognárok, kocsigyártók és szerelékesek mulatozása volt soron. Egyes vidéken úgy regélték, hogy ekkor ébredezik a Víz Ura, ezért kerülték a szabad vizeket, vagy éjszakai áldozatot mutattak be néki csónakkal kievezve a sötétbe.

ÁPRILIS 4. 		
Kalendárium szerint:	IZIDOR, JOSZÉF, AMBRUS napja.
Csillag-naptár: 	Bereniké haja csillagkép a legmagasabban
Jellege: 		Dolgos, néhol időjósló nap. Javasolt hagymavetésre.
Sokadalma:		Néhány városban tavaszi nagyvásár.

Néhol, a mezőn munkálkodók már pirkadatkor kimentek, hogy a felkelő Napot köszönthessék. Máshol, házakat és istállókat javíthatták-tapasztották, romokat és omladékokat elbontották. A régi kalendáriumok szerint kedvező nap a hagymavetésre (duggatásra). Sokfelé a kaptárok gondozásával foglalatoskodtak. Méhészek és gyertyaöntők mulatozásának jeles napja. Többnyire úgy tartották, hogy a szürke felhők langyos-esős időt ígérnek.

ÁPRILIS 5.
Kalendárium szerint:	DIODÓR, KLAUDIUSZ, VINCE napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Néhol, e naphoz kapcsolódott a kutak, források, itatók és víztározók tisztítása. Hasonlóan kitakarították a tiszta vizet hozó erek és patakok medrét (ahol itattak vagy mostak). Ahol még tartott a vetés, napnyugtával ekkor került sor a kalákás dolgozók közös vacsorájára, a gazda által adott italokból kitelt áldomásokra.

ÁPRILIS 6.		
Kalendárium szerint:	CELESZTIN, EUTIK napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Ágyások kapálásának kezdete, ritkítás-pótlás, szétültetés. Némely vidéken tisztító nap. Arrafelé a házat és az udvart kitakarították, majd illatos füsttel körbejárták. Udvaron üst alá gyújtottak, abban a fehér konyharuhákat, abroszokat és lepedőket alaposan kifőzték. Még a fekvőhelyek szalmazsákjait is kicserélték. Szemetet és a régi ágy-szalmát egy félreeső helyen elégették, általában napnyugta után. De kenyeret e napon soha sem sütöttek. Este mindenki lefürdött, hogy tiszta vetett ágyban térjent nyugovóra. Ha e nap éppen vasárnapra esett, akkor e munkálatokat a rákövetkező hétfőn végezték el.

ÁPRILIS 7.		
Kalendárium szerint:	KALLIÓP, GEORG napja.
Jellege: 		Többnyire dolgos nap, néhol időjósló is.

Korai vetemények gondozása, új ágyások készítése. Verőfényes napja meleg-napfényes nyarat jósol. Ha a nap reggeltől estig süt, akkor lesz mit enni. De ha az égen egy felhő sem látszik, akkor nyáron gyakori lesz a zivatar. Esős ideje jó rozstermére utal, akkor lesz bőven hal és gomba is. Ha éjszaka sok csillag látható, akkor tojásból sem lesz hiány.

Némely vidéken dologtiltó napnak számított. Ott, a sütés-főzés és mosogatás kivételével szinte minden munkát elhagytak. Madár formájú sütemények, kalácsocskák és bélesek adták meg e jeles nap rangját. Néhol, már korán keltek, hogy együtt nézhessék meg a napfelkeltét, esetleg egy pohárnyi itallal és némi áldozattal köszöntsék a Napot vagy Kedd Asszonyát.

ÁPRILIS 8.		
Kalendárium szerint:	DÉNES, HERÓDION napja.
Csillag-naptár: 	Boldogasszony szeme legmagasabb járása.
Jellege: 		Vetőnap.

Szántóföldi és kerti munkálatok. Palántához való magvak vetése védett, meleg helyre. Néhol, úgy tartották, hogy ez a nap alkalmas a káposzta, répa és cékla elvetésére. Melegebb helyen az uborkával is próbálkozhatnak. Valamint a tyúkok ültetésére is. Máshol, ekkor fejeződött be az asszonyok „szövés-fonás időszaka”. Ha a fűzfa is virágba borult, akkor örvendhetnek a méhészek, mert lesz elég idő a mézgyűjtésre. Ekkortól már nem gyűjtötték a viricset (fák édes nedvét), nehogy a fa erejét veszítse. A hiedelem szerint, ha e napon langyos eső esik, akkor az október igencsak meleg lesz.

ÁPRILIS 9.		
Kalendárium szerint:	DÖMÖTÖR, EUPSZIK napja.
Jellege: 		Vető-nap.
Népies megnevezés: 	MAGVETŐ BOLDOGASSZONY.

Néhol, ekkor válogatják ki a megfelelő zöldség-gyökereket és gumókat, a pincében vagy veremben tároltak közül. Amelyeket aztán azért ültetnek ki, hogy felmagvazzék és vetőmagot adjon. Egyes vidékeken ekkortól kezdtek duzzadni a közeli folyók. Arrafelé inkább a gátak erősítésével, a vetemény-sorközök takarításával és a pangó vizel elvezetésével foglalkoztak. Helyenként úgy regélték, hogy Boldogasszony ekkor tekinti meg a gabonavetéseket.

ÁPRILIS 10.		
Kalendárium szerint:	EZÉKIEL, TERENC napja.
Jellege: 		Dolgos, otthoni zárt nap.

Az ekkortájt szükséges kerti munkák elvégzése. Sokfelé ekkor kezdett igazán növekedni a fű. Ezért, esetenként szokásban volt, hogy a friss fűből koszorút kötöttek és a kapufélfára (vagy a szoba falára) akasztották. Néhol úgy vélték: e nap igen alkalmas gyógyításra és rontás-űzésre.

ÁPRILIS 11.		
Kalendárium szerint:	LEO, ANTIPA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Főleg kerti és mezei vetési munkálatok. Gyomtalanítás, új ágyások kialakítása. Néhol e napon sós vagy sajtos perecet, esetleg rudat vagy rácsot sütöttek. Minden családtag kapott ebből a süteményből, és ilyennel kínálták a házba betérőket is. Máshol, bár e napon sütöttek ilyesféléket, de csak a következő nap rakták az asztalra.

ÁPRILIS 12. 		
Kalendárium szerint:	GYULA ANTUZA napja.
Jellege: 		Vető- és időjelző, néhol tisztító nap.

Az indás növények ideális vetés-ideje. Sok helyen ekkor szólal meg a fülemüle. Ekkortól már tilos a kiszáradtnak tűnő fákat is kivágni (majd csak május végén, ha addig nem éledne fel). Nyugat-felvidéken ekkortól a maradék hó is elolvad, nem lesz hóból utánpótlás. Erre mondják: „az ekkor szerelembe esett lány érzelme olyan, mint az áprilisi hó”, vagyis nem tart sokáig. Néhol, tisztító és féregűző nap, a ház és istállók takarításával, állatok csutakolásával. Emberek is lefürödtek, szennyes ruháikat is kimosták.

Gyakori hiedelem, hogy a Gyula-napi magasra kelt-sütött kenyér (kalács) jó időt jelez. Jó tudni, hogy naplemente után, a ház kóborgó szelleme éjjel nem ismeri fel a ház gazdáját. Ezért, az első hajnali kakas-szóig ne hagyjuk el a házunkat, nehogy kint megijeszthessen.

ÁPRILIS 13.		
Kalendárium szerint:	HERMENE, MARTINUSZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Korai tavasz esetén, az első kaszálás ideje lehet. Zsengék és gyógyfüvek gyűjtése. Néhol úgy vélték, hogy ha e napon sok eső esik, akkor májusban az hiányozni fog. Máshol, kedvező időnek tartották az uborka és tök elvetésére.

ÁPRILIS 14.		
Kalendárium szerint:	TIBOR vagy TIBURC, ARISZTÁRK napja.
Csillag-naptár: 	Nagy-göncöl rúdvége eléri a Zenitet.
Jellege: 		Dolgos, néhol pihenős nap.

Régi kalendáriumok szerint e naptól „zöldül igazán a táj”. Szokásos napi és idény-munkálatok elvégzése ekkor a legfontosabb. Néhol, a határkerülés és a mezsgye-karók, dűlők ellenőrzése is. Akárcsak a szőlőhegy és pince bejárása. Kárpátalja és Máramaros egyes vidékein savanyú káposztából készített böjtös levest illett enni. Arrafelé ismert az a szokás, hogy az eladó lányok (legények nélkül) kivonulnak a természetbe, egymás között vigadni. Némely vidéken rontásűző napnak tartották, szemmel verés megelőzésére, rontások levételére.

ÁPRILIS 15.		
Kalendárium szerint:	ANASZTÁZIA, KRESZCENC napja.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

A szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Hegyvidékeken, többnyire ekkor kezdődött a kitört vagy kiszáradt fák felkutatása, feldarabolása és behordása. Egyes vidéken úgy regélték, hogy a Tűz Ura e napon járja be a környéket, hogy a földet felmelegítse. És, hogy a veteményeket és legelő füveit növekedésre késztesse. Vízpartok mentén, többfelé a tavaszi halászidény utolsó hete. Halvásárok, halászok és varsázók mulatozásának napja. A debreceni 9 napos tavaszi vásár kezdete (hasonló vásári napokkal, mint a téli vásár megjegyzésében).

ÁPRILIS 16.		
Kalendárium szerint:	LAMBERT, ENTRÁCIA napja.
Nap-állás: 		Nap pontosan D-irányban delel.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Néhol, ekkor kezdődött az év első „kalákás”, vagyis közös halászata. Máshol, ekkor tették le az halfogó varsákat. Egyes vidékeken, a pásztorok egyfajta ünnepe és a pásztorlányok vásári napja. Havasok vidékén úgy tartották, hogy ha a hó már elolvadt, akkor jó idő várható a legelőkön. De ha maradt még jég, akkor a langyos idő késik. Debreceni tavaszi vásár 2. napja.

ÁPRILIS 17.		
Kalendárium szerint:	ANICÉT, AGAPÉT napja.
Jellege: 		Dolgos, néhol szerelemjósló nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Egyes vidékeken ekkortól kezdték kiültetni a káposztafélék palántáit. Máshol, ez vetéstiltó nap. Ott, a ház örül tevékenykedtek és minden szemetet, romlott takarmányt elégettek. Debreceni tavaszi vásár 3. napja.

ÁPRILIS 18.		
Kalendárium szerint:	APOLLON, ATANÁZIA napja.
Jellege: 		Többnyire vásáros nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Lábasjószágok kihajtás előtti vására. Néhol gonoszjáró nap. Ott úgy tartották, hogy ha ezen a napon szélvihar támad, az leszakíthatja a tetőket, ablakot, ajtót kifordíthatja. Sőt, még a maradék kazlakat is szétszórhatja. Állítólag, az ilyen rombolások ellen jól véd az ajtó félfájára akasztott fejsze, balta vagy húsvágó bárd. Debreceni tavaszi vásár 4. napja.

ÁPRILIS 19.	
Kalendárium szerint:	TIMON, PAFNUC napja.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Néhol, ekkor kezdték elvetni a borsó „második eresztését”, hogy mire az első szedhető, addigra ez is megerősödjék. Máshol, a férfiaknak határjáró, az asszonyoknak pedig zárt nap (otthoni munkavégzés, vendég nélkül). Debreceni tavaszi vásár 5. napja.

ÁPRILIS 20.		
Kalendárium szerint:	TIVADAR, TEOTIM napja.
Égi naptár szerint: 	Kos havának vége.
Jellege: 		Többnyire vetés- és tisztító nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Kemencék és tűzrakók takarításának ideje. Néhol boszorkányos nap. Ahol úgy tartották, hogy e napon ébredeznek a vízi-lények (vízi emberek, vízi- vagy hab-lányok). Akik élő vagy holt ember képében megjelenve megkörnyékezhetik a jámbor-hiszékeny embereket, de el is emészthetik őket. Segíthetnek is, de bajt is hozhatnak; vízből kimenthetnek, de vízbe is fojthatnak. Debreceni tavaszi vásár 6. napja.

ÁPRILIS 21.		
Kalendárium szerint:	FORTUNATUS, JANUARIUSZ napja.
Égi naptár szerint: 	Bika havának kezdete.
Csillag-naptár: 	Lövő-csillag legmagasabb járása.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Szokásos napi és idény-jellegű munkálatok végzése. Kenyérsütéshez kedvező. Többfelé mosás és nagytakarítás (ha más szabály nem tiltotta), napnyugtával pedig fürdés. Néhol időjósló nap. Verőfényes és szélmentes nappala jó termő nyarat jelez; borús ideje pedig rosszul termő nyarat. Meleg-szélcsendes éjszakája forró-száraz nyarat jósol. Debreceni tavaszi vásár 7. napja.

ÁPRILIS 22.		
Kalendárium szerint:	SZÓTÉR, TEÓDOR napja.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Néhol, e napon tisztították a víznyerőket (kutakat, forrásokat, gyűjtőket, ereket) és az itató-helyeket. Javították a kutak emelőit és káváit, köteleit és merítőit, itató-vályúit, de még romlott vizeit kimerték. Máshol, készülődés az állatok kihajtására, gyógyfüvek szedése, állatok ellátása. A debreceni tavaszi vásár 8. napja.

VETEMÉNYEZÉS-LEGELTETÉS IDEJE

Általánosságban, a szénagyűjtésig terjedő időszak. Ekkor kerül sor az állatok kihajtására és friss füves legeltetésére. A gabona elvetése után, pedig a kerti növényekkel való foglalatoskodás igényelte a legtöbb időt. Ide értve a szőlőgondozást és a szőlők közötti veteményezés is.

ÁPRILIS 23.	
Kalendárium szerint:	ALBERT, GYÖRGY napja.
Régi naptár szerint: 	A hazai György napot megelőző, felkészülő nap. Egykor ünnep.
Jellege: 		Dolgos-mágikus, gyógyító-rontásűző nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

E napon a csordás sok helyen körbejárta a falut, hogy a másnapi állatkihajtásban és a csorda-őrzésben megegyezzen. A gazdáktól, akik az állatait reá bízták, tojást és szalonnát kapott, borral, pálinkával kínálták. Néhol, napnyugta után a fiatalok kivonultak a határba, és jelző-tüzeket gyújtottak. Ezzel köszöntve a másnapi állat-kihajtást. Ilyenkor, gyakran ettek-ittak, nem hangoskodva táncoltak-viháncoltak, „kibeszélték a férfi- és asszonynépet”, egymásnak elmondták, hogy mely környékbeli boszorkánytól kell óvakodniuk a környéken. Egyes vidéken úgy regélték, hogy a Tavasz Úrnője e napon járja a környéket, és a neki kedves fiatal pároknak teljesíti egy kívánságát. Ez az éjszaka kiválóan megfelelt szerelmi oldásokhoz és kötésekhez, rontás-levételre és legény-leány beavatásokra. Úgy hírlett, hogy boszorkányok már ekkor készülődnek a másnap esti Boszorkány-gyűlésre. Debreceni tavaszi vásár 9. napja.

ÁPRILIS 24.		
Kalendárium szerint:	GYÖRGY, GREGORO napja.
Jellege: 		Gulya-kihajtás napja.
Sokadalma:		Sok városban tavaszi nagyvásár.

Sokfelé, ekkortól számították az igazi tavaszt. Mivel, ilyen tájban az állatokat már kihajthatták legelni, sőt az időjárás már megengedte a szabadban tartást is. Ekkortól szegődtek el a juhászok és béresek. Ekkor állapodtak meg a gazdák az állatot gondozókkal, hogy mennyi a részesedésük a szaporulatból, a lefejt tejből és a lenyírt gyapjúból. Sok helyet a kihajtott állatokat zöld gallyal terelték (vagy az istállóikat ilyennel díszítették). Néhol, tüzet gyújtva illatos füstöket eregettek, hogy az állatokat megvédjék a rontástól. Sok helyen ekkor járták körbe a határt, ellenőrizték a határ-jeleket és mezsgye-karókat, megállapodtak a legelők elosztásában (Erdély egyes vidékein „nyílhúzással”). A György-naptól Mihány-napig tartó pásztor-időszak kezdete.

E napot mágikusnak és varázslatosnak tartották. Ideális időnek a gyógyításhoz és a rontás-űzéshez. Napfelkelte előtt harmatot és gyógynövényeket gyűjtöttek. Napnyugta után pedig tűzzel és füsttel, sóval és fokhagymával riasztották a gonosz erőket. Mindezt szabadtéri táncmulatsággal, tűzugrással és közös étkezéssel összekötve. Úgy regélték, hogy e nap éjjelén találkoztak a boszorkányok, történtek a beavatások. Valamint, hogy az éjszaka kiváló alkalom a súlyos betegségek gyógyítására és a kincskeresésre, szerelmesek összemelegedésére.

ÁRPILIS 25. 		
Kalendárium szerint:	MÁRK, MAKEDONIOSZ napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Tisztító-védő nap.
Sokadalma:		Egy-két városban tavaszi nagyvásár.
Népies megnevezés: 	Csorda-kihajtás kezdőnapja.

Régen - többfelé - ekkor volt szokásban a határjárás, a gabona-földek és legelők megtekintése. Ekkor áldoztak a határban ételt és italt a jó termés érdekében. Később, e nap lett az egyházi búza-szentelés ideje. Az ekkor szentelt búzát külön helyre vetették, amiből aratáskor majd koszorút fontak. Az előző évi búza kalászaiból készült koszorúnak mágikus erőt tulajdonítottak. Éppen megfelelt a gonosz erők és betegség elűzésére, lelki bajok gyógyítására, helyiség megtisztítására. A szentelt (tavalyi első kéve) búzából főtt kását gyógyszerként fogyasztották, az állatoknak kiszórva pedig „védte a baromfit”. Mura-vidékiek szerint: „Ha e napon megszólalnak a békák, akkor jó termés várható. De ha a fülemüle elhallgat, változékony tavaszra számíthatunk”.

ÁPRILIS 26.		
Kalendárium szerint:	KILIT, VASZILJE napja.
Régi naptár szerint: 	Tavasz havának vége.
Jellege: 		Dolgos nap.
Népies megnevezés: 	SUGALMAZÓ BOLDOGASSZONY napja

A szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Sokfelé zárt nap (kivéve, ha vasárnapra esik), vagyis kerítésen belüli munkálatokat végeznek. Javítgatták, kitakarították és kimeszelték a kihajtott állatok istállóit és ólait. Pótolták a hiányzó kerítés-darabokat, helyrehozták az állatok okozta károkat. Többfelé a rendbe rakott istállók és ólakra zöldágat tűztek. Egyes vidéken úgy regélték, hogy Boldogasszony ilyenkor sugalmazásaival segíti az arra érdemeseket.

ÁPRILIS 27.		
Kalendárium szerint:	ZITA, SIMEON, PEREGRIN napja.
Régi naptár szerint: 	Tavaszutó havának kezdete.
Jellege: 		Dolgos nap.

Kihajtott állatok számbavétele, kezelése, jelölése. Szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Az előző napi tevékenységek folytatásaként az összegyűjtött almot az udvar hátsó sarkába hordták. Az érett trágyát pedig kihordták, hogy a szőlő és veteményes talaját azzal feljavítsák, szétszórták a még felszántás előtt álló tarlón, réten. Néhol, gyógyfüveket szedtek, szükség esetén kezeltek vele.

ÁPRILIS 28.		
Kalendárium szerint:	VITALIS, POLLIO napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Néhol, a méhészek ekkor engedték ki méheiket a közeli erdőre. Máshol, ekkor gyűltek össze a méhes-gazdák, hogy egymás között kisorsolják a méhlegelők helyét. Egyes vidékeken ekkor kezdődött némely gomba szezonja. Arrafelé úgy vélték, hogy az aszott gomba esős májust jelez, a kövér-leveses májusi aszályt.

ÁPRILIS 29.		
Kalendárium szerint:	PÉTER, JÁSZON napja.
Jellege: 		Többfelé dolgos nap.

Szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Ekkor kezdték működésbe hozni a vízimalmokat, elvégezve a szükséges javításokat, kitakarítva a patakok medrét. Ekkor végezték el a tavaszi próba-őrlést is. Egyes vidékeken zárt nap volt, takarítottak, és készültek a közelgő ünneplésre. Arrafelé, az eladó leányok szerelmi varázslásokkal is igyekeztek jövendőbelijüket megtalálni, a kiválasztottakat maguk felé csábítani.

ÁPRILIS 30.		
Kalendárium szerint:	ZSÓFIA, JAKAB, KATALIN napja.
Polgári naptár szerint: Április hónap vége
Jellege: 		Nappal többnyire dolgos, zárt nap. Sokfelé szerelem-jelző.

Napközben, a szokásos munkálatokat végezték. Sokfelé a tavaszi gabona vetését napestéig igyekeztek be fejezni, nehogy ez a munka „áthúzódjon” májusra. Napnyugtával a legények (falun kívülről vágott) élő kisfát vittet a kedvesük udvarában, ahol azt felállították. Ez volt az igazi májusfa. Amelyet tetőgerendára, kútgémre vagy kapufára erősítettek, hogy messzire ellátszódjék. Néhol a legény, a fa ágaira szalagokat, színes papírokat is aggatott. Máshol, a leány azt már maga díszítette fel, ezzel is jelezve, hogy a „fát állító legény neki is kívánatos”. Ezen kívül (szinte falvanként) különbözhettek a szokások. Díszítésben, állításban, egyedül vagy társakkal, titokban vagy a kedves lány is besegített, virággal vagy festett tojással díszítve.

Néhol, a májusfa-állítás titokban zajlott, máshol a legénycsapat együtt állított, és még cigánybanda is adta hozzá a hangulatot. Volt, ahol a faállítást már éjfélig illett befejezni, máshol akár reggelig is eltarthatott. Néhol egész fácskát (felvidéken), máshol csak egy jel-szalagos zöldágat tűztek a kapura (egyes erdélyi vidéken). Arra is volt példa, hogy csak egy közösségi májusfát állítottak a falu közepére (főleg szász és sváb vidékeken), ahol a másnapi mulatságot tartották. Többfelé azt regélték, egykor ezen az éjszakán égő fáklyákkal és zajos kolompokkal körbejárták a házakat, hogy a télről itt maradt boszorkányokat vagy gonosz lelkeket elűzzék a településről. Mert, hogy a Tavasz Úrnője csak ekkor jut igazán hatalomra.

MÁJUS

Régi kalendáriumok csíziója szerint, a kölest (tatárkát) Júlia naptól (máj. 22.) érdemes vetni, különben satnyán növekszik, és csak virágzik. E hónapban ajánlatos kemencéket és kéményeket építeni vagy javítani, mert a falazatuk ilyenkor egyenletesen szárad. Többfelé szokás volt, hogy a méhkasok nyílásainak környékét némi juhtejjel megkenték, hogy ezzel a méhek rajzását siettessék. Úgy tartották, hogy a májusi harmat jó borogatásul szolgál a varas és viszketeges bőrű emberek gyógyulásához.

PÜNKÖSDI ÜNNEPKÖR

Húsvét utáni 40-edik és 60-64-ik nap közötti időszak. Amely 20-24 napos időtartama a „változó dátumhoz igazodva”, május 1.-e és június 24-27.-a között mozoghatott. Erről részletesen: a „mozgó napos kalendárium” következő kötetben. Ugyanakkor észrevehető, hogy a legkorábbi kezdő dátuma sajátosan egybeesik a május 1.-ei ünnepnappal. Amely egykori szokásai (király- és királynő választás, versenyek, virágos kapu és lombsátor állítás stb.) szokásai szinte azonosak a pünkösdi (nem vallásos) népszokásokkal, ősi idők hagyományaival. Ezen ünnepkör eseményeinek részletes bemutatásával is a „mozgó napos kalendárium” kötet foglalkozik.

MÁJUS 1.		
Kalendárium szerint:	FÜLÖP és JAKAB, TAMARA, VALBURGA napja.
Régi naptár szerint: 	Ősi eredetű ünnepnap.
Polgári naptár szerint:	Május hónap kezdete.
Sokadalma:		Sok városban tavasz-végi nagyvásár.
Jellege: 		Dologtiltó, közösség ünnepnap, néhol rituális lencsevető.

A virágzás és ragyogás havának kezdete. E napon, a májusfát állító legény délelőtt beköszöntött a lányos házba. Ahol illendően fogadták, és a megfelelőnek mutatkozott, a lányukat elengedték vele az esti bálba. Ha pedig nem volt kívánatos, akkor a májusfáját leszedték és a közösség szeme elől elrejtették. A helyi népszokások e napon is igencsak különböztek. Ahol egy közös falusi májusfát állítottak, ott rendszerint játékokat, bálokat és versengést is rendeztek. Az a legény győzött, amelyik a magas májusfára fel tudott mászni, és annak tetejéről a koszorút le tudta hozni. Néhol az ünnepre május-királyt és királynőt is választottak.

Néhol, a fiatalok bálja napnyugta után kezdődött, tűzgyújtással, tűzugrással, „termékenység rítusokban bővelkedő” közösségi és páros játékokkal. Máshol, a „dolgokat leegyszerűsítették” úgy, hogy ha a májusfát állító legény megfelelt, akkor este a két család már meg is tarthatta az eljegyzést. A XVII. században némely felvidéki és erdélyi kalendáriumok e napra javasolták a lencse vetését. Úgy hírlett, néhol titokban és pőrén vetették, hogy jól teremjen. Egyes vidékeken azt regélték, hogy e napon tartotta eljegyzését a Tavasz úrnője és a Nyár Ura is.

MÁJUS 2.		
Kalendárium szerint:	ZSIGMOND, BORISZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Szokásos napi és idény-jellegű munkák elvégzése. Néhol, e napon kirakodó-vásárt rendeztek. Ahol, a télen font-szőtt termékeket és hímzéseket látványosan kiaggatták, azokat árusították, vagy élelemre-takarmányra, esetleg felszerelésekre elcserélték. Máshol, e napon a kerítésre kiteregették az eladósorú leányuk által szőtt-hímzett kelengyét, maga készítette textíliákat. Némely vidéken úgy tartották, hogy a kertben e napon csak szótlanul szabad vetni, nehogy hiányos legyen a sor. Helyenként Vid napjáig (jún. 15-ig) tiltották a halászatot, ott e nap volt az utolsó tavaszi fogás, halvásárral egybekötve.

MÁJUS 3.		
Kalendárium szerint:	JUVENÁL, TIMOTEJ, TEODOSZ napja.
Jellege: 		Többnyire dolgos, néhol kegyeleti nap.
Népies megnevezés: 	KERESZT MEGTALÁLÁSA ünnepnap

Többfelé meglátogatták és kitakarították rokonaik sírjait. Esetleg, néhány falat ételt és egy pohár vizet is hagytak a síron. Este a család együtt vacsorázott és egy gyertyát gyújtottak a házi oltáron. Egyes vidékeken a nemez- és posztókészítők tartottak vásárt, majd közös mulatozást.

MÁJUS 4.		
Kalendárium szerint:	FLORIÁN, PELÁGIA napja.
Jellege: 		Dolgos nap, de sokfelé a kovácsok és fazekasok nem dolgoztak.

Kárpát-medence délnyugati végein egykor neves nap. Mura-vidékén ilyenkor nem az asszony, hanem a férfi dolga volt a tűzrakás. Belépéskor a kezét illett megmosni, majd a vizet a kézről széthinteni a házban, hogy ne okozzon a tűz veszedelmet. Vend-vidék némely részén, e napon tilos volt tüzet rakni vagy kenyeret sütni és kovácstüzet gyújtani. Göcsej és környékén ezen a napon, ősi módon gyújtottak tüzet: napfelkelte előtt élőfa vastagabb, száraz ágán át kötelet dobtak és addig húzogatták, míg lángot vetett; a falu ezután erről gyújtott tüzet. A Kiskunságban többfelé, a falun kívülre hordták a szemetet, ahol egy nagy veremben közösen elégették.

MÁJUS 5.		
Kalendárium szerint:	GOTTHART, IRÉNE napja.
Csillag-naptár: 	Csillag-hullás hajnal előtt, dél-kelet irányból, Kanta csillagkép felől.
Jellege: 		Néhol, hagyma-nap.
Sokadalma:		Sok városban tavasz-végi nagyvásár.

Hegyi havasokban e napot tartották kedvezőnek a vörös- és fokhagyma vetésére. Ekkor már nem késleltethette növekedésében a hideg, és az első hó lehullásáig a hagyma biztosan beért. Melegebb vidékeken pedig már ekkor kezdhették szedni a tavaszi zöldhagymát. Néhol, ekkor tartották meg a tavaszvégi vásárt. Többnyire onnan pótolták a tönkrement vagy hiányzó szerszámokat és felszereléseket, vagyis az ekkori vásárokat éppen időben tartották.

MÁJUS 6.		
Kalendárium szerint:	JÁNOS, EVÓD napja.
Csillag-naptár: 	Csillag-hullás hajnal előtt, dél-kelet irányból, Kanta csillagkép felől.
Jellege: 		Néhol időjósló nap.

Úgy tartották, hogy e napra visszatérhet a fagy. Ha az ideje fagyos, akkor csak a köles és a zab hoz jó termést. Némely keleti hegyes vidéken - ahol, a hideg miatt csak ekkor hajthatták ki a jószágokat - pásztor-nap volt. Egyes vidékeken, estére illett meghívni a lányos házhoz májfát állító legényt, ha tetszett a lánynak (hogy a legény bontsa le a maga állította fát). Ha nem hívták meg a legényt, az azt jelezte: nem kívánatos a családnál.

MÁJUS 7.		
Kalendárium szerint:	SZANISZLÓ, ÁKOS napja.
Csillag-naptár: 	Kilenc-csillag a legmagasabban.
Jellege: 		Vetőnap.
Sokadalma:		Sok városban tavasz-végi nagyvásár.

Hidegebb hegyvidékeken ekkor vetették a tavaszi zabot. De némely helyen úgy tartották, hogy a zabot az e naphoz legközelebbi telihold idején kell vetni. Máshol a zabot a nyír kirügyezését követően vetették, de még a virágzás megkezdése előtt. Ahol előző este nem hívták meg a májfát állító legényt (vagy, ha hívták, de nem ment el), annak fáját kidobták a szemétdombra vagy nyilvánosan elégették. Ezzel jelezve, hogy szó sem lehet udvarlásról, se leánykérésről.

Kárpátok észak-keleti és keleti karéja havasi vidékein a zabvetés ünnep-napjának számított. Arra, szinte csak ez a gabonaféle volt biztonsággal és gazdaságosan termeszthető.

MÁJUS 8.		
Kalendárium szerint:	MIHÁLY , JÁNOS, SZANISZLÓ napja.
Csillag-naptár: 	Kisgöncöl legdélebbi állásban.
Jellege: 		Alig ismert időjelző nap.

Úgy mondták: az e napi eső növeszti a gabonát. Kevés eső csak a vetést piszkítja, alapos eső azt jól megtisztítja. Néhol, vízben áztatott csalán levével fröcskölték össze a padlót, hogy a férgeket elriasszák. Máshol, e napon vették fel kondásokat, a disznókat is számba vették kihajtás előtt. Az esti visszahajtás után pedig - e napon - a gazda köteles volt a kondást megvendégelni, vele áldomást inni.

MÁJUS 9.		
Kalendárium szerint:	GERGELY, MAXIM napja.
Jellege: 		Egykor, nem jelentős termő-nap.

Néhol úgy tartották, hogy ezután már nem éri meg tavaszi borsót vetni. Viszont, jó időszaknak számított a burgonya és a bab elvetésére. Egyes vidékeken a gazdák felkerekedtek és körbejárták a közös erdőt vagy árteret. A kiszáradt vagy kidőlt fákat, letört ágakat felmérték. Ezután, egymás között mindezt igazságosan elosztva feldarabolták és hazaszállították.

MÁJUS 10.		
Kalendárium szerint:	GORDIÁN, SIMON napja.
Jellege: 		Alig ismert rontó-nap.

Néhol úgy tartották, hogy a földből e napon jönnek elő a tisztátalan állatok (például: kígyó, béka, férgek). Különféle riasztó főzetekkel és szárított növényekkel igyekeztek ezeket távol tartani a háztól. A rágcsálókat is megpróbálták kiűzni a kamrákból, istállókból. Egyes vidéken úgy regélték, hogy a Családok Anyja e napon járja a környéket, hogy az asszonyokat megsegítse. Ezért, arrafelé az asszonyok és lányok néha titokban áldoztak is néki. Néhol ekkor tartották a májusi baromfi, tojás és nyúl (néhol bárány) nagyvásárát. Többfelé úgy illett, hogy az ilyen vásárokon az asszonyok adjanak-vegyenek, és közben alkudozzanak. A férfiak csak rakodtak és fuvaroztak, nem avatkozva a nők dolgába, inkább mulatozzanak.

MÁJUS 11.		
Kalendárium szerint:	MAMERT, MÓC, IZIDÓR napja.
Jellege: 		Dolgos, bajelhárító egykori gyógyító nap.

Sokfelé, a fagyveszély miatt füstölőket és tűzrakásokat telepítettek, alaposan lefedve (védve esőtől, széltől). Néhol különösen jó napnak tartották gyógynövények, különösen a friss kérgek és virágos hajtások gyűjtésére. Máshol, e napon teákat és keneteket is főztek, egyidejűleg betegségeket és sebeket is gyógyítottak. Az e napi esőt baljós előjelnek (gyenge termés-jelzőnek) tartották. A langyos-csillagos éjszakája jó aratást jósolt; napfényes-tiszta hajnala pedig jól érlelő nyarat.

MÁJUS 12.		
Kalendárium szerint:	PONGRÁC, EPIFÁS napja.
Jellege: 		Dolgos és időjelző nap.
Népies megnevezés: 	Első fagyos-szent napja.

Szokásos napi és idény-jellegű munkák elvégzése. Fagy esetén füstölés, tűzrakások táplálása, pótlása. Úgy tartották: „hogyha fényes volt a napja, édes lesz a szőlő bora, méretes lesz kender hossza”. Merthogy, az e napi eső árt a bornak. Ha pedig fagyot hoz, akkor a gyümölcsök és rózsák is megsínylik, és rossz termés is várható. Néhol, ekkor gyógyítottak az előző nap begyűjtött orvosságos anyagokkal.

MÁJUS 13.		
Kalendárium szerint:	SZERVÁC, GLICÉRIAnapja.
Jellege: Dolgos és időjelző nap.
Népies megnevezés: 	Második fagyos-szent napja.

Szokásos napi és idény-jellegű munkák elvégzése. Ami, fagyveszély esetén kiegészülhet éjszakai füstöléssel. Néhol úgy tartották: ha ez a nap meleg, akkor nem lesz igazi nyár. A fagya pedig elviheti a gyümölcs jelentős részét. Sokfelé úgy vélték, hogy ha ekkor fagyos az idő, akkor rossz termést várható. De ha előtte sem volt meleg és szőlő-hajtató idő, akkor a szüretért nem kell nagyon aggódni. Vagy bepótlódik a késés, vagy nem, csak a rügy el ne fagyjon.

MÁJUS 14.		
Kalendárium szerint:	BONIFÁC, IZIDOR napja.
Csillag-naptár: 	Koszorú-csillagok legmagasabb járása.
Jellege: 		Dolgos és időjelző nap.
Népies megnevezés: 	Harmadik fagyos-szent napja.

Szokásos napi és idény-jellegű munkák elvégzése, ami kiegészülhet (fagyveszély esetén) éjszakai füstöléssel. Sok helyen úgy vélték: ha ekkor fagyos az idő, akkor rossz gyümölcs-termést várható. Úgy hitték, hogy ezután legalább egy hetes jobb idő következik. Néhol e napon a haragosok kibékültek, nehogy a későbbi fagyos-szent (Orbán) megbüntesse őket. Ugyanis, attól tartottak: ha a 3 fagyos-szent napja nem hozott fagyot, akkor Orbán (a negyedik) még elviheti a gyümölcs jó részét. Máshol úgy tapasztalták, hogy e nap után még a következő is hozhat fagyot, mert a fagyos-szentek akár késhetnek is.

Egyes vidékeken sajátos mező-ünnep volt ekkor. Hajnali tisztálkodás, díszes kiöltözés és kivonulás a mezőre. Határok bejárása, szántások megtekintése. Közeli magaslaton szalmabáb felállítása. Napnyugta táján a mező szélén tűzrakás, közös kondérban étel főzése, parázson tésztaféle sütése. Késő esti-éjféli vacsora, majd szalmabáb közös elégetése, netán tűzugrás is.

MÁJUS 15.		
Kalendárium szerint:	SZÓFIA, PAKOM napja.
Jellege: 		Többnyire dolgos, nap, helyenként időjósló is.
Sokadalma:		Több városban tavasz-végi nagyvásár.

Úgy tartották, hogy az e napi eső nem tesz jót a szilvának. Sok esője pedig eláztathatja a mezőt. Meleg-fényes napja édes-erős bort jósol. Egyes XVII. századi felvidéki kalendáriumok e napot tartották a legkésőbbi lenmag-vetőnek.

MÁJUS 16.		
Kalendárium szerint:	JÁNOS, TEODOR napja.
Jellege: 		Dolgos nap. Némely vidéken időjósló.

Úgy hitték, hogy ha a három fagyos-szent nem hozott hideget, akkor e nap még hozhat. Az ekkor vetett len vékonyra és alacsonyra növekszik. Egyes helyeken a halászok, pákászok, vízi-molnárok, révészek fél-ünnepe. Akik, e napon csak egymásnak segítettek, majd utána közösen együtt mulatoztak.

MÁJUS 17.		
Kalendárium szerint:	PASZKÁL, ANDRONIK napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Szokásos napi és idény-jellegű munkálatok végzése. Néhol ekkortól, a tavalyi savanyított káposztát már csak jeles alkalmakra tartogatták, helyette friss zöldségekből és levelekből készítették ételeiket (korpaciberével vagy ecettel). Ekkortól, már a tehenek is több tejet adnak.

MÁJUS 18.		
Kalendárium szerint:	ERIK, HERÁKL, VENÁNC napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és idény-jellegű munkákkal. Néhol, e napon ültették ki a májusi palántákat, főleg a káposztáét. Máshol inkább babot vetettek, vagy ekkor duggatták ki a sütő- és olajtök-palántákat (remélve, hogy nem tesz kárt benne az utolsó „fagyos-szent”).

MÁJUS 19.		
Kalendárium szerint:	IVO, DMITRIJ napja.
Jellege: 		Néhol, időjárás- és termény-jelző nap.

Hajnali bő harmat jó uborkatermést jósol. Az egész napos napsütés még tovább gazdagítja. Harmat hiánya pedig hűvös vagy nedves időt jelez. Borsót ésszerű ilyenkor a neves talajba vetni. Lehetőleg napnyugtakor, nehogy a madarak kikaparják (még jobb fogyó holdnál, napnyugta után). Néhol, e napon tartották a kovácsok, lakatosok, fémművesek kirakodó vásárát, és mulatságokkal végződő fél-ünnepét.

MÁJUS 20. 		
Kalendárium szerint:	BERNARDIN, TALALÉ napja.
Égi naptár szerint: 	Bika havának vége.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az esedékes napi és idény-jellegű munkálatok végzése. Úgymint: a szőlő kapálása, karózása, kötözése, valamint a hiányzó tőkék pótlása. Néhol, ekkortól kezdték szabad-élővízben fürdetni a lovakat, szarvasmarhákat. Amit az állatok sebeinek ellátása, patáik rendbe-hozása követett.

MÁJUS 21.		
Kalendárium szerint:	KONSTANTIN, HELENA napja.
Égi naptár szerint: 	Ikrek havának kezdete.
Jellege: 		Dolgos nap.

Szokásos napi és idény-jellegű munkák elvégzése. Némely vidéken, e napon (vagy közelebbi vasárnapján) szervezték a kalákákat, széna-kaszáláshoz és gyűjtéshez. Ekkor álltak össze a vályogvetők és a paticsverők is. Eső esetén a gazdák főleg a borral foglalkoztak, készülve az aratási időszakra másod-borokat (csigert, lőrét) készítve, a szomjazók italául.

MÁJUS 22.		
Kalendárium szerint:	JÚLIA, JOVAN napja.
Jellege: 		Néhol lovas-nap.

A lovak istállóját kitakarították, szőrüket kikefélték (néhol a közeli vízben fürdettek is), sérüléseiket ellátták. Patkoltak, lószerszámokat javítottak. A lovak egész nap legelhettek, sőt napnyugta után friss szénát vagy abrakot is kaptak. Némely vidéken a lovakat feldíszítették, és körbevetették a faluban. Ilyenkor, tilos volt aznap a lovat befogni, vele munkát végeztetni.

MÁJUS 23.		
Kalendárium szerint:	DEZSIDÉR, MIHAIL napja.
Jellege: 		Dolgos, néhol lovas szemle-nap.

A szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Májusi petrezselyem és vöröshagyma magról vetésének ideje. E naptól nem vetettek tököt. Némely vidéken a legények lovas-szemlét tartottak. Versennyel, próbákkal és beavatásokkal, utána áldomásokkal és mulatozással.

Egyes vidéken sajátos jeles nap. Kárpátok keleti karéjánál néhol úgy tartották, hogy e napon a Földanyát illik megtisztelni. Ezért, nem szabadott a termőtalajt bolygatni (szántani, ásni stb.). Az ekkor gyűjtött gyógynövényeknek különleges erőt tulajdonítottak. Majd, napnyugta után gyógyítottak, „orvosságokat és bájitalokat” készítettek, oldottak és kötöttek, rontásoktól is tisztítottak, gonosz erőket igyekeztek távol tartani.

MÁJUS 24.		
Kalendárium szerint:	ALADÁR, SIMEON napja.
Jellege: 		Néhol, időjósló nap.
Népies megnevezés: 	SEGÍTŐ BOLDOGASSZONY napja

Ködös reggel nedves nyárra utalt. Ha pedig már este leszáll a köd és hajnalig megmarad, az nagyobb esőt jelez. Vöröslően kelő nap forró nyarat jósolt. Az egész napos eső pedig nedves nyarat ígért. A dörgéses-villámlásos nap ritka volt, ezért azt jó jelnek, a fagy elmaradásának, és a nyugodt nyár előjelének tekintették. Többfelé, az éjszakai fagytól tartva füstölőket és tűzrakásokat alakítottak, őröket állítottak. Helyenként úgy regélték, hogy Boldogasszony jó szívvel fogadja az e napi áldozatokat, meghallgatja az arra méltók kéréseit.

Egyes vidékeken vetéstiltó-nap. Kora reggel megtekintették a napfelkeltét és az időjárásból jósoltak. Ezen a napon nem vetettek gabonát (máshol borsót), mert a jég később úgyis elverné.

MÁJUS 25. 		
Kalendárium szerint:	ORBÁN, MAXIM és VIKTORIN napja.
Csillag-naptár: 	Szépasszony-csillag legmagasabb járása.
Jellege: 		Dolgos, idő- és termés-jelző, kendervető nap.
Sokadalma:	Sok városban tavasz-végi nagyvásár.
Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.
Népies megnevezés: 	Utolsó fagyos-szent napja.

A néphiedelem szerint tavaszi utolsó fagyos-szent időszaka. Akit, a szőlészek-borászok mégis védnöküknek tekintettek. E napon sokfelé, - a szőlőskertek végiben - néki szobrot (faszentet) emeltek fatörzsből, vesszőből vagy szalmából. Ha aznap szép idő volt, ami jó szőlőtermést és bort jósolt, akkor virágkoszorúval díszítették vagy körmeneten hordozták. Néhol borral is meglocsolták, máshol a tövében ételt vagy italt áldoztak, gyertyát gyújtottak. Ha viszont fagyos vagy borús-esős volt e nap (ami szőlőkárt, gyengébb bort jósolt) akkor a faszentet akár kövekkel is dobálták, esetleg sárban vonták-hempergették vagy verték, köpdösték, esetleg el is égették.

Máshol, ugyanezeket a rítusokat egy terebélyes tölgyfa tövében végezték. Vagyis, ott helyezték el az étel- és ital-áldozatot, annak a tövét locsolták meg borral, ott gyújtottak gyertyát. Ha pedig esős volt az idő, akkor nem áldoztak, vagy a kitett áldozatokat és gyertyát visszavették.

Egyes XVII. századi kalendáriumok e napot tartották kedvezőnek a kendermag vetésére. Többfelé virágokat szedtek úgy tartván, hogy ha az e napi szárított virágot a tetőre tűzik, akkor az villámcsapástól védi a présházat. Sokfelé e napon engedték szabadjára a méheket vagy borünnepet tartva kóstolgatták az óborokat. Egy régi bölcsesség szerint „Orbánnal együtt a fagy is eltakarodik, utána már csak szépülhet az idő”. Ha e napon sok az eső, akkor sok lesz az egér is. Fagya pedig elviheti a virágzó gyümölcsfák termését. E nap volt a régi gyöngyösi 2 napos tavaszi vásár kezdőnapja.

MÁJUS 26.		
Kalendárium szerint:	BÉDA, KARPUSZ napja.
Régi naptár szerint: 	Tavaszutó havának vége.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

A szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Néhol úgy tartották, hogy e napon „Orbán még beköszönhet” (késve hozza a hajnali fagyot). Ezért, az éjszakájára úgy készültek, mint a többi fagyos-szent esetében. Gyöngyösi tavaszi vásár 2. napja.

MÁJUS 27.		
Kalendárium szerint:	JULIUSZ, HELLÁD napja.
Régi naptár szerint: 	Nyárelő havának kezdete.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Többfelé ekkor vetették a lent, valamint még mindig vethették a babot és a sárgarépát. Úgy tartották, hogy kiváló nap a köles vetésére. Egyes vidékeken úgy regélték, hogy egykor a napon találkoztak a komák (mátkák), hogy „testvériségüket” megerősítsék, vagy újabb komaságokat kössenek.

MÁJUS 28.		
Kalendárium szerint:	VILMOS, EUTIK napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Szokott napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. Hűvös vidékeken siettek a tavaszi gabonák és a borsó vetését befejezni. Néhol úgy tartották: ha a lenyugvó nap vörösre festi az ég alját, akkor nagyon forró lesz a nyár. Máshol úgy gondolták, ez a másnapi szeles idő jele.

MÁJUS 29.		
Kalendárium szerint:	MAXIMUS, TEODÓCIJA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az szokásos napi és idény-jellegű munkálatok elvégzése. E napon be kellett fejezni a kukorica elvetését. A tarló-burgonya vetéséhez éppen megfelelő idő (ahol a borsót már felszedték). Néhol úgy tartották: ha virágba borult a berkenye, akkor hamar beköszönt a meleg időszak.

MÁJUS 30.		
Kalendárium szerint:	FÉLIX, FERDINÁNT, ISZÁK napja.
Jellege: 		Szórványosan ismert időjósló nap.

Úgy hitték, amilyen ez a nap, olyan lesz majd a nyár. Éjszaki szele hideg nyarat jósol. Sziszegő szele pedig változékony időt jelez. Ha növekedő holdnál esős az éjjele: esős nyár várható.

MÁJUS 31.		
Kalendárium szerint:	PETRONELLA, JERMA napja.
Polgári naptár szerint: Május hónap vége.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az ekkor szokásos munkálatok elvégzése. Úgy tartották, hogy ha a tölgy virágzik (vagy már elvirágzott), akkor a nyár már beköszöntött, meleg-száraz idő várható. Egyes vidéken úgy regélték, hogy a Tavasz Úrnője e napon bejárja a környéket, hogy a növekedést erősítse.

JÚNIUS

Régi kalendáriumok csíziója szerint, holdtölte után hozzáláttak a széna-kaszáláshoz, mielőtt a fű aszalódni-száradni nem kezdett. Szőlőket szükség szerint kapálták. A méhrajokra vigyáztak, a kasokat minél virágosabb helyekre állították. A gabona érését figyelemmel kísérték, hogy viaszosan és ne túlérett-pergő kalászosan arassák, mert nagy lenne a veszteség. Úgy tartották: ha a fák virágoznak és csendes-napos az idő, akkor a vértolulásosnak célszerű eret vágatni.

SZÉNAGYŰJTÉS IDEJE

Általában június 1. és június 28. közötti, az aratás-kezdést megelőző időszak. Kihasználva a bekövetkező száraz időszakot, készülve a szükséges állat-takarmány begyűjtésére, tárolására. Ekkor került sor másodvetésekre is.

JÚNIUS 1.		
Kalendárium szerint:	PAMFIL, JUSZTIN napja.
Polgári naptár szerint: Június hónap kezdete
Jellege: 		Kevésbé ismert időjósló nap.

Néhol azt tartották: ha e napon esik az eső, akkor a hónap többnyire száraz-meleg lesz. Ez az eső pedig a rozsot még gazdagítja. Ha erősen illatoznak a virágok: az is esőt jelent. Többfelé ekkor kezdték a széna-kaszálást, amelyet aratásig végeztek. Erős szénaillat esőt jelezhet.

JÚNIUS 2.		
Kalendárium szerint:	ERASMUS, BLANDINA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az ezen időszakban szokásos munkálatok elvégzése a legfőbb feladat. Hűvösebb vidékeken az uborka- és tök-palántákat is ekkor ültették. Sok toboz a fenyőfákon: bő uborkatermés hírnöke. Éppen alkalmas idő gyógynövények gyűjtésére és szárítására.

JÚNIUS 3.		
Kalendárium szerint:	KLOTILD, KONSTANTIN napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és idény-jellegű munkák végzése. Többfelé ekkor vetették a kölest, délebbi vidékeken a hajdinát. A cirok is ekkor jól vethető, hegyvidékeken a kukorica is.
	
Egyes hűvösebb magaslati vidékeken vető-nap. Ekkor vetették a lent, kendert és a késő-tavaszi búzát, zabot. A vetőmagot magasra szórták, hogy a növény is magasra növekedjen. Állítólag, a régi időkben egyes vidékeken a lenmagokat asszonyok vetették, ruhátlanul (hogy az Ég sajnálja őket a ruhátlanságért, és a lent nagyra növessze). Máshol, a lányok vetették a lent, hosszú hajukat kibontva (hogy a len is legalább akkorára nőjön).

JÚNIUS 4.		
Kalendárium szerint:	KVIRIN, METROFÁN napja.
Jellege: 		Némely vidéken vetéstiltó nap.

Ott, ahol gyakran esős az idő, ez a nap - a saját esőjével - még Medárd „40 napos esőjét” is megelőzheti. Ezért, óvatosságból ekkor nem szántottak, szénát sem kaszáltak, hanem kivártak. Ha az eső elmaradt, akkor Medárdig jó időre számíthattak.

JÚNIUS 5.		
Kalendárium szerint:	BONIFÁC, DORÓT napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és idény-munkák elvégzése. Ha az idő száraz, akkor augusztusig már nem ültettek uborkát (ha nem tudták volna állandóan öntözni). Úgy tartották, hogy a kender ekkortájt növekszik a leggyorsabban.

JÚNIUS 6.
Kalendárium szerint:	VINCE, JUSZTIJ, NORBERT napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Szokásos napi és idény-jellegű munkák elvégzése. Néhol úgy vélték, hogy az e napi eső „előcsalogatja a gombát”. Még hegyes vidékeken is bízhattak abban, hogy szeptemberig ezután már nem várható fagyos hideg.

JÚNIUS 7.		
Kalendárium szerint:	LUKRÉCIA, TEODOT napja.
Jellege: 		Dolgos és nem jelentős jósló-nap.

Szokásos napi és idény-jellegű munkák elvégzése. Néhol, a bő harmatot a jó len- és kender-termés előjelének tekintették. Előfordult, hogy ekkor is ültettek még káposzta-palántákat. Ahol pont ekkor virágzott a berkenye, ott hosszú őszben reménykedtek.

Egyes vidékeken, elhárító nap. A szarvasmarhákat csak azután terelték ki a legelőre, miután a reggeli harmat felszáradt. Úgy tartották, hogy az e napi harmatos fű, a legelő állatot beteggé teheti. Viszont, a harmatosan gyűjtött gyógynövényeket különösen hatásosnak hitték.

JÚNIUS 8.		
Kalendárium szerint:	MEDÁRD, MELÁNIA napja.
Jellege: 		Egykor ünnep. Időjelző nap.

A néphit szerint, „ha e napon esik az eső, akkor negyven napig esős idő várható”. A száraz fényes napja pedig aszályt jósolt. Néhol úgy tartották, hogy e napon nem szabad fürdeni, „nehogy az esőnek kedvet csináljon”. A szőlősgazdák szerint: a napos idő édes szőlőt és jó bortermést jósol, míg az esős idő savanyú szőlőt és gyenge bortermést jelez. Sok helyen a Medárd utáni két-három hetet tartották a legjobb szénagyűjtő időszaknak. Csallóközben ekkor vetették a késői lent. Néhol, ekkor tartották a nyár eleji vásárt.

JÚNIUS 9.		
Kalendárium szerint:	GEBHARD, KOLUMBA napja.
Jellege: 		Néhol, csendes napnak tartották.

Az asszonyok nem tereferéltek a kútnál, és a férfiak sem nem hőbörögtek a kocsmában. E napon tilos volt pletykálkodni, magánügyeket mások előtt „kiteregetni” vagy egymással veszekedni. Úgy hitték, hogy aki e szabályt megszegi: rontást vesz magára, és hamarosan baja esik.

JÚNIUS 10.		
Kalendárium szerint:	MARGIT, ALEXANDER és ANTONIA napja.
Jellege: 		Dolgos, vető-nap.
Népies megnevezés: 	RETKES MARGIT.

E napot különösen alkalmasnak tartották a retek elvetésére. Máshol, a kotlós ültetésére éppen megfelelő nap. Hortobágy vidékén esős napnak vélték. Többfelé még a csípős legyek kirajzását is e naphoz kötötték, Ezért, e napon általában nem nyitottak ablakot, mert az a házhoz vonzaná (szobákba vagy a kamrákba szoktatná) a legyeket.

JÚNIUS 11. 		
Kalendárium szerint:	BARNABÁS, BERTALAN napja.
Jellege: 		Termés-jósló nap.

Úgy tartották, hogy az e napon lehulló eső a szőlőt hizlalja. De ismert olyan vélekedés is, hogy az ekkor esett eső „termi a gombákat”, és a penészt is. Máshol úgy vélték, hogy az e napi fű a legkövérebb, ezt érdemes begyűjteni. De volt olyan vélekedés is, hogy ilyenkor nem érdemes sokat kaszálni, mert a széna nehezen száradhat. Csak ott éri meg, ahol nehéz lelegeltetni.

JÚNIUS 12.		
Kalendárium szerint:	BAZILIDÉSZ, ONUFRIUSZ napja.
Jellege: 		Némely vidéken veszélyes nap.

Néhol úgy hitték, hogy e napon vonulnak a kígyók (ami esős időt is jelezhetett). Ezért, e napon kerülték a füves-bokros helyeket. Arrafelé, még az állatokat sem hajtották ki legelni, a mezőre. Még a gombaszedők és gyógynövény-gyűjtögetők se merészkedtek bozótosabb helyekre.

JÚNIUS 13.		
Kalendárium szerint:	ANTAL, AKILINA napja.
Jellege: 		Többnyire dolgos, ellentmondásos hiedelmekben bővelkedő nap.

Dél-Alföldön és Bácskában az asszonyok számára dologtiltó nap, kenyérsütési tilalommal. Sokfelé e napon a nők nem nyúlhattak liszthez (nehogy a kezük kiütéses legyen). A lányoknak férj-jósló nap, akik ha egész nap böjtöltek, éjjel a tükörben (ha az előtt gyertyát gyújtanak) egy pillanatra megláthatták a jövendőbelijüket. Baranyában és a Dráva-Mura vidékén, e napon nem gyújtottak tüzet (hogy a betegségeket elkerüljék). Máshol a régi tüzet kioltották, és napnyugta után újra gyújtották. Somogyban még az állatok befogásától és hajtásától is elzárkóztak. Székelyföld egyes vidékein viszont az igavonó állatokat e napon láncra kötve hajtották (hogy erősek és összetartók legyenek). Többfelé, e napot ideálisnak tartották az orbánc gyógyítására. Ha pedig sok eső esett, akkor attól félhettek, hogy a levágott széna „pocsékba megy”. Néhol, e napon kezdődött a len betakarítása (nyüvése). Máshol úgy vélték, hogy e naptól kezdődik a nyár „dörgős időszaka”, ezért a len még földben maradhat az első nagyobb eső végéig.

JÚNIUS 14.		
Kalendárium szerint:	ELIZEUS, METODIJ napja.
Napjárás: 		Legmagasabb Nap-járás, Dél-irányú delelés és legrövidebb árnyék.
Jellege: 		Dolgos és időjelző nap.

Szokásos napi- és idénymunkák elvégzése. Néhol úgy tartották, hogy a bő reggeli harmat tiszta-napos időt jósol. Az esti harmat pedig másnapi felmelegedést. Ha az estéje nem harmatos, akkor másnap eső jöhet. Ha se este, se reggel nincs sok harmat, akkor száraz forróság várható.

NYÁRKÖZÉPI ÜNNEPKÖR

Napünnepek sora, a június 15-27. közötti időszakban. Amely időszak legjelesebb és leginkább hagyományőrző ünnepe: az ősi, nyári napforduló rítusait felidéző Szentiván-éji szokások és mulatságok. A többi ünnepnap részben ennek előkészítője vagy levezetője.

JÚNIUS 15. 		
Kalendárium szerint:	VID, VLAGYIMIR, LAZAR napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Időjósló nap.
Sokadalma:		Sok városban nyár-eleji nagyvásár.

Sokfelé a kukorica-címerezés kezdőnapja. Néphit szerint, az e napon hulló eső megrontja az árpát, talán a rozsot is; de más terményeknek nemigen árt. Ha derült az ég, bő gabona-termés várható. Ha viszont hideg a napja, akkor június utolsó hetéig még gyakran hűvösödhet az idő. A hiedelem szerint ekkor „szakad meg a búza töve”, és ettől kezdve nem nő, csak érik. Úgy tartották, hogy e napon jól gyógyítható a nyavalyatörés, vagyis a rángógörcs (epilepszia) és a kéz- és lábremegés. Több helyen szokásban volt a felkelő Nap köszöntése, áldozat bemutatása.

JÚNIUS 16.		
Kalendárium szerint:	JUSZTINA, TIKON, KUNIGUNDA napja.
Nap-állás: 		Nap ekkor kel legkorábban.
Jellege: 		Néhol, idő- és termésjósló nap.

A déli szél termést érlel, az északi szél borongós őszt jósol. Nyugati szél esőt, keleti szél pedig bajt hozhat. E napi eső sok gombát növeszt. Száraz vidéken ott ástak kutat, ahol a földre borított fazék belseje párásodott. Néhol, ekkor tartották a hajnali Napköszöntőt.

JÚNIUS 17.		
Kalendárium szerint:	MONTANUS, MANUEL napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Szokásos napi és idény-jellegű munkák elvégzése. Néhol, ekkor vetették a hajdinát (vagy a legközelebbi holdtölte idején). Máshol, már javában szénát kaszáltak, terítettek, kazlakba gyűjtöttek. Ahol learattak, ott tartóra hajtott állatokkal etették fel a szétszóródott magvakat.

JÚNIUS 18.		
Kalendárium szerint:	MARCELLIÁN, LEONC napja.
Csillag-naptár: 	Sárkány koronája a Zeniten.
Jellege: 		Néhol, nem jelentős időjelző nap.

Kedvező nap széna-kaszálásra és elterítésre (szárításra). Napos-meleg idő jól érleli a gabonát. Némely vidéken úgy hitték, hogy hajnalban kell gyomlálni, mert a korán kiszaggatott gaz gyökere „nem ered újra”. A feletetett tarlót hamar felszántották, másod-termővel bevetették.

JÚNIUS 19.		
Kalendárium szerint:	GERVÁC és PROTÁC, TÁDÉ napja.
Jellege: 		Néhol, időjósló nap.

Ahol úgy tartották: ha e napon esik, akkor az esős idő akár Illésig is kitarthat. Szép idő esetén ekkor érdemes kaszálni a szénát, vagy hosszabb útra indulni (amíg szárazak az utak). Szárazabb-szikesebb vidékeken ekkor kezdték a sziksót összesöpörni, begyűjteni.

JÚNIUS 20.		
Kalendárium szerint:	SZILVÉR, METHOD napja.
Csillag-naptár: 	Ikrek havának vége.
Jellege: 		Termés- és időjelző nap.

Napos-meleg ideje a kalászt hizlalja és szemeit érleli. Kövér kalász vidám telet, vékony kalász szűkös telet jósol. Ha az égzengés hosszan morajló, akkor elhúzódó nedves idő várható. De ha innen-onnan élesen csattanó, akkor lehűlés vagy jég is előfordulhat.

JÚNIUS 21.		
Kalendárium szerint:	ALBÁN, JULIÁN napja.
Égi naptár szerint: 	Rák havának kezdete.
Jellege: 		Néhol idő- és termésjelző.

Bő hajnali harmat magasra növő lent és kendert jósol. Ekkortól várhatóak az aszályos hetek. De ha e napon kitör a zivatar és csapkod a villám, akkor néhány napos hűvösödés jöhet. Kedvező a kútásáshoz, mert a hajnali felszálló köd megmutatja: hol érdemes vizet keresni.

JÚNIUS 22.		
Kalendárium szerint:	PAULIN, EVSZEVIJ napja.
Jellege: 		Néhol termés-jelző nap.

Meleg ideje búzát érlel, rozsot kövérít. Ekkortól októberig már nem vetettek zabot. Helyette inkább hajdinát, mert az még időben beérhetett. Viszont, jó időszak a köles vetésére, nedves tarlóra pedig krumplit is vethettek. Szénavágás kedvező ideje (ha nem esik az eső).

Hagyomány szerint, e napon volt a nyári napforduló ideje. Ilyenkor került sor némely ősi rítus-maradvány felelevenítésére, úgymint: napnyugta után kivonulás a természetbe, tűz‑gyújtás és körtánc, közös étkezés és mulatozás, jóslás és varázslás. Azt mesélték, hogy a Világosság Urának (vagy a Napnak) ereje ekkortól gyengül, a Sötétség Uráé pedig erősödik.

JÚNIUS 23.		
Kalendárium szerint:	AGRIPPINA, ETELDRÉD napja.
Jellege: 		Veszélyes nap.

Néhol úgy tartották, hogy a szárazság már nem tesz jót a gabonának. Az ekkor lecsapó száraz villám vagy szél által szertevitt szikra könnyen felégetheti a termést. Ezért, mező-szántó és legelő közelében nem szabadott tüzet gyújtani. Kovácsok és fazekasok is csak a falun kívüli műhelyekben dolgozhattak, nehogy a nádfedeles házak és szénaboglyák tüzet kapjanak.

JÚNIUS 24.		
Kalendárium szerint:	JÁNOS, IVÁN napja.
Régi naptár szerint: 	Ősi ünnep. NYÁRKÖZÉP ünnepe.
Nap-állás: 		Nap ekkor nyugszik legkésőbben.
Jellege: 		Dologtiltó, közösségi, jósló és misztikus nap
Sokadalma:		Sok városban nyár-eleji nagyvásár.
Népi megnevezés: 	KERESZTELŐ, MERÍTŐ vagy VIRÁGOS JÁNOS napja.

Szertartásos tűzgyújtás ideje. Amely tűz és füstje - a néphit szerint - tisztító és gonoszűző, megvéd ködtől és dögvésztől, elhárítja a jégesőt és segíti a jó termést. A hiedelem szerint az ilyenkor átugrott tűz a szerelem terén erősít, és egészséget-termékenységet hoz. A lányok által font koszorúknak szerelmi varázserőt tulajdonítottak, amely segítette a fiatalok „egymásra találását”. Egyes vidékeken azt regélték, hogy ezen az éjszakán tartotta nászát a Tavasz úrnője és a Nyár Ura is. Ezért lehetséges, hogy az ősi időkben - eredetileg - ezen ünnephez kötődhetett a „pünkösdi király és királyné választás” szokása is.

E naphoz számtalan népi szokás, babona és oldás-kötés kapcsolódik, amelyek gyakran még falvanként is változtak. Ami közös volt ezekben a népszokásokban, a fiatalok kivonulása a természetbe (falutól távol), a közös vígasság és fürdőzés, közös lakoma és „szabad párválasztás” Valamint az a tabu, hogy ami ezen a napon megesett, arról többet tilos volt beszélni. Természetesen, a házasok és idősek-özvegyek is ünnepeltek. De ők a faluban, nagy vendégséget csapva, egymást látogatva és megköszöntve. Ilyenkor az illett, hogy a házastársak ne egymással, hanem a vendégekkel, komákkal foglalkozzanak, azok kedvébe járjanak. Amire aztán, a következő nap felkeltétől már senki sem emlékezhetett. Vagyis, akárhogy is csűrjük-csavarjuk a dolgot, ez egy igen régi, részben még ma is élő termékenység-ünnep.

JÚNIUS 25.
Kalendárium szerint:	VILMOS, FERBÓNIA napja.
Régi naptár szerint: 	Nyárelő havának vége
Jellege: 		Dolgos, vető-nap.

A hajdina (pohánka) másnapi vetése előtt ekkor tisztították meg gyomoktól a talajt. Hűvösebb vidékeken is e nap végéig el kellett ültetni a káposzta- és uborka-palántákat, hogy a termés őszre szedhető legyen. Határjárás, kalászok érésének felmérése, aratás idejének kitűzése.

JÚNIUS 26.		
Kalendárium szerint:	JÁNOS és PÁL, JOÁNNÉSZ napja.
Régi naptár szerint: 	Nyár havának kezdete. Nyárünnep.
Csillag-naptár: 	Csősz-csillag legmagasabb járása.
Jellege: 		Dolgos, termő-nap, néhol fél-ünnep.

Ahol termesztették, e napot tartották leginkább kedvezőnek a hajdina (pohánka) vetésére. Ha ez a nap kedvezőtlen volt, akkor egy héttel később vetettek. A vetés napján többnyire kását ettek, „hogy az elvetett kása is ehető legyen”. Készülődés a hamarosan kezdődő aratásra.

JÚNIUS 27.		
Kalendárium szerint:	LÁSZLÓ, SÁMPSON napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Nem túl ismert időjósló nap.
Sokadalma:		Sok városban nyár-eleji nagyvásár.
Népies megnevezés:	BAJHÁRÍTÓ BOLDOGASSZONY napja.

Néhol úgy tartották: ha esik az eső, akkor akár egy hétig nedves-borongós lehet az idő. Máshol azt mondták, hogy az ezt követő vasárnap lehet hasonlóan esős. Egyes vidékeken rontás-űző napnak számított. Ahol, tisztítással-javítással, füstöléssel-bűvöléssel igyekeztek az aratási eszközöket és öltözeteket „kezesebbé és kényelmesebbé tenni”. Többfelé e naptól a ház melletti nyári konyhában főztek (többnyire szüret végéig), vagy őszig kiköltöztek a nyári szállásra. Némely vidékeken úgy regélték, hogy Boldogasszony e napon figyelemmel hallgatja a rászorulókat; megvéd az éhínségtől, járványtól és háborúktól.

JÚNIUS 28.		
Kalendárium szerint:	LEO, ANDREJ, IRÉNEUSZ napja.
Jellege: 		Termény-jósló nap.

Úgy tartották, hogy most megállt a zab növekedése, ezután csak érni fog. A rozs és búza ekkortájt már többnyire aratható. Az árpa aratását pedig ekkorra már illett befejezni. A lédús termények is növekedésben vannak. Ekkortól már tilos volt aratás és begyűjtés közelében állatokat legeltetni, csordában vagy falkában terelgetni, gabonatáblák közelébe ereszteni.

ARATÁS IDEJE

Többnyire, a hagyomány szerint jún. 29. és aug. 20. közötti időszak. Melegebb vidékeken néhány nappal hamarabb kezdődhetett, hűvösebb vidékeken szeptember elejéig is kitolódhatott (kenyér-gabona fajtájától függően). Az aratást követő talajművelés után minél hamarabb sor kerülhetett a másod-vetésekre is.

JÚNIUS 29.		
Kalendárium szerint:	PÉTER és PÁL, ALADÁR napja.
Régi naptár szerint. 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Dolgos vagy arató nap.
Sokadalma:		Sok városban nyár-eleji nagyvásár.

A Kárpát-medencében többfelé úgy tartották, hogy e napon kezdődhet az aratás. Mura-vidékén a búzát már egy héttel hamarabb learathatták, ezért ott e napon már a rozsnak is nekikezdhettek. Néhol, csak próba-aratást tartottak és aratás-kezdő ünnepet, legény-avatást (akik attól kezdve részt vehettek az aratásban). Máshol, csak a kezdődő aratás szervezésével foglalkoztak (egyéb munkát nem is végezve). A folyó és tóparti halász-helyeken, ekkoriban került sor a halász-céhek ünnepére és a legény- és mester-avatásra. Valamint, a halászok felvonulására, ünnepére-báljára, esetleg vásárára. Ritkán, napnyugtával még tüzeket is gyújtottak a vízparton és az élő vízben megmártóztak, vagy éjjel fáklyafény mellett halásztak, esetleg égő szalmabábot úsztattak. Úgy tartották: ha e nap esik az eső, akkor az aratás időszaka alatt is több esős napra lehet számítani. Az eső pedig előhozza az egereket és a gombákat. Bácska vidékén ekkor voltak a széles körben híres fokhagyma-vásárok.

JÚNIUS 30.		
Kalendárium szerint:	PÁL, LUCINA napja.
Polgári naptár szerint: Június hónap vége
Jellege: 		Dolgos nap.

Szokásos napi és idény-jellegű munkák elvégzése. Némely hűvösebb vidéken pedig vásárnap (ahol még nem kezdődött el az aratás). Máshol időjósló napnak is tartották, mert az eső nélküli dörgést-villámlást jó aratási előjelnek tekintették. Meleg-száraz idejét pedig az aszály és a száraz szélviharok előjelének.

JÚLIUS

Régi kalendáriumok csíziója szerint, ekkor kaszálták a réteket, terítették a levágott füvet száradni, majd kazlazták a szénát. Jakab (júl. 15.) táján a káposzták szélső nagyobb-elálló leveleit többnyire letépték, hogy a káposztafej tömörebb legyen. Anna nap (júl. 26.) körül vetették a fehérrépa magját, hogy gyorsan és lágyra növekedjen. A legeltetett marhák közül ekkor választották ki eladásra a feleslegeseket.

JÚLIUS 1.		
Kalendárium szerint:	TEOBALD, KOZMA és DAMJÁN napja.
Polgári naptár szerint: Július hónap kezdete
Jellege: 		Dolgos nap, hűvösebb vidéken nyárköszöntő nap.

E napon helyi kisebb vásárokat és mulatságokat rendeztek, az aratásra kalákákat szerveztek. Beszerezték-javíttatták a betakarításhoz szükséges szerszámokat, termények adás-vételéről és cseréjéről alkudoztak. A kitelepült aratók párokba sorolódtak, elrendezték közös szállásaikat.

JÚLIUS 2.		
Kalendárium szerint:	MÁRIA, JUVENÁL napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep. Aratók napja.
Jellege: 		Női dologtiltó nap.
Sokadalma:		Sok városban nyári nagyvásár.
Népies megnevezés: 	SARLÓS BOLDOGASSZONY napja.

Asszonyoknak még a kenyérsütés is tiltott volt. Csak az aratásban és a gyógynövény-gyűjtésben vehettek részt, de csak sarlóval vághattak, kévéket kötözhettek. Az így levágott gabona néhány kévéjét áldozati célokra megőrizték. Néhol, néhány csomó ekként vágott búza-kalászokból „búzaboronát” fontak és a tiszta-szoba falát azzal díszítették. Rábaközben ekkor kezdődött az aratás (Péter-Pál helyett). Egyes vidéken azt regélték, hogy Boldogasszony e napon megtekinti a gabona-aratást, erőt ad az ott munkálkodóknak, fogadja a köszöneteket és áldozatokat.

JÚLIUS 3.		
Kalendárium szerint:	JÁCINT, ANATOL napja.
Jellege: 		Nem jelentős időjósló nap.

Néhol úgy vélték, ez vagy a következő nap: zivataros lehet. Ha a pók nem szövi a hálóját, akkor szeles vihar várható. Ha viszont szorgalmasan szövi, akkor a jó idő tartós lesz. Az e napon esett eső varjúkörmöt növeszthet a kalászon (anyarozzsal fertőzheti).

Némely vidéken méhészkedő nap. Ellenőrizték a kasokat, átvitték azokat virágban gazdagabb területekre. Úgy tartották, ha a méhek csak a kaptár környékén dongnak, akkor eső várható. A dühösen szurkáló méhek pedig aszályt-szárazságot jeleznek. Ha forróság várható, akkor a kas falához húzódnak, ilyenkor némi vizet is kívánnak.

JÚLIUS 4.		
Kalendárium szerint:	ULRIK, ANDREÁS napja.
Jellege: 		Termő-nap.

Többfelé e napon gyűjtötték a hársfa virágját. Amelyet aztán meleg-árnyékos helyen alaposan kiszárítottak. Miután a szükséges virág-mennyiséget leszedték, a fás területet átadták a méhészeknek, hogy kaptárjaikat oda telepíthessék.

JÚLIUS 5.		
Kalendárium szerint:	ZOÉ, ATANÁZIUSZ napja.
Jellege: 		Némely vidéken, kevésbé ismert időjósló nap.

Úgy vélték, hogy az e napon hulló eső még jót tesz a lábon álló lennek és zabnak (nem szórja annyira szemeket). Meleg éjszakáján hunyorgó csillagok pedig jó aratást ígértek. Néhol, a Kárpátok észak-keleti karéjánál, ünnepi készülődő és időjósló nap volt. Ekkor tisztították a kutakat és forrásokat, felkészítették a közös fürdőházakat (bányjákat). Gyógynövényeket és vesszőket gyűjtöttek a másnapi közös gőz-fürdőzéshez.

JÚLIUS 6.	 	
Kalendárium szerint:	DOMONIKA, SZIZOÉSZ napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Tisztító nap.

Többfelé (ha vasárnapra esett, akkor az előző nap) a mosás és tisztálkodás napja. Így szabadulva meg az aratási munkák „szennyeitől”. Néhol, napfelkelte előtt gyógynövényeket gyűjtöttek. Máshol, e napon fő ételként kása került az asztalra (többféle ízesítéssel, gyümölcsökkel). Egyes helyeken szokásban volt a szomszédok kínálgatása is a saját kása-különlegességeikkel.

Némely vidéken, ünnep előtti nap. A következő napi ünnep előestéje. Rituális tisztálkodás a fürdőházban. Napnyugtától a gyermekek, házasok és idősek a házban vigadoznak. A fiatalok pedig kint a szabadban, távolabbi helyen készülnek az ünnepre. A lányok gyógynövényeket és virágokat szedtek, koszorúkat fontak. A legények lombsátrakat építettek, megrakják az ünnepi tüzet. Fiatalok közös mulatozása és tánc. Események hasonlóak a Merítő János (jún. 24.) előesti fordulatokkal. Mondják, néhol a komák (férfiak és asszonyok) is elvonultak ilyen vigasságra, de saját helyen mulatoztak (nem keveredve a fiatalokkal vagy más családokkal).

JÚLIUS 7.		
Kalendárium szerint:	CIRILL és METÓD, CIRJÁK napja.
Jellege: 		Egyes vidékeken különleges nap.

Arrafelé úgy tartották, hogy hajnali harmat vagy a tiszta patak vize gyógyító hatású. A harmatot lepedőt húzogatva gyűjtötték a réten vagy abban meghempergőztek. A patak vizében pedig napkelte előtt illett megfürödni. Az e napi esőt nem kedveli a kalászos. Zivatar pedig leverheti az érőfélben lévő mogyorót. Estéje alkalmas gyógyításra, rontás-levételre és tisztításra.

Némely vidéken, régi ünnep-nap, szabadtéri közös fürdőzéssel. Az előző napnyugta utáni ünnepség folytatása éjféltől hajnalig. A természetben ünneplő fiatalok körében: éjféltől körtánc, tűzkerekezés, koszorú-úsztatás, tűzugrás, szabadtéri közös fürdőzés, páros vigadozások. Úgy tartották, hogy a vízi lények ilyenkor nem bántják az embereket, sőt igencsak kedvesek. Az éjjeli események lényegében megegyeznek a Merítő János éjjeli történésekkel. Az otthon ünneplő házasoknál és időseknél vigadozás és iszogatás napkeltéig, majd Napköszöntés.

TARLÓVETÉS IDEJE

Azon a vidéken, ahol az aratás korán megtörtént, a tarlót felszántották és bevetették „még októberig beérővel” (úgymint: hajdina, köles, burgonya, borsó vagy zöld-takarmány). Vetés előtt általában állatokat hajtottak a levágott területre, hogy a szemveszteséget felszedegessék, majd gyors szántás és boronálás után azonnal vetettek, a talaj ki ne száradjon.

JÚLIUS 8.		
Kalendárium szerint:	KILIÁN, PROKOP napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Szokásos napi és idény-munkák végzése. Többnyire az aratás és a széna-betakarítás foglalta le az embereket. Néhol úgy tartották, hogy e naptól már nem kell félni a „vízi lényektől”, aki ezután a vízbe veszne, azt csak saját magának köszönheti.

Ott, ahol előző napon „Fürdő-napot” ünnepeltek, e napon tartották az eljegyzéseket. Mármint azok a párok, aki az előző éjjel „egymásra találtak” és kapcsolatukat nyíltan merték vállalni. Mert a „Fürdő-nap”, valójában egy szabad-pogány párválasztási ünnep maradványa (és amely választásba a szülők már nem szólhattak bele). Úgy hitték, hogy a „Fürdő napon megpecsételt kapcsolatok” és az azután kötött házasságok azok, amelyek igazán boldogan kezdődnek.

JÚLIUS 9.		
Kalendárium szerint:	CIRILLUS, PANKRÁC napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Szokásos napi és idény-jellegű munkák elvégzése. Néhol úgy tartották, hogy ha e nap esik az eső, akkor néhány napig (akár egy hétig is) nedves lesz az idő. Némely vidéken, a fiatalok kora hajnalban (harmat előtt) kivonultak a ligetes-bokros helyekre, hogy vadon termő gyümölcsöket szedegessenek, „együtt kóstolgassanak”.

JÚLIUS 10.		
Kalendárium szerint:	AMÁLIA, KNUT, LEONC napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az ekkortájt szokásos napi és idény-munkák végzése. Néhol úgy mondták: ha e nap eső esik, akkor nyár végéig esőt hozhat. Máshol még azt is hozzátették, hogy az esős idő akár 40 napig (esetleg 7 hétig) is letarthat. Persze nem állandóan, hanem csak időként rákezdve.

JÚLIUS 11.		
Kalendárium szerint:	PIUSZ, EUFÉMIA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Szokásos és szükséges munkák végzése. A csalán ilyenkor már annyira vén, hogy jó ételt már nem lehetett belőle készíteni. Ezért, ekkortól az erős szárúakat kihúzogatták a földből (nyűtték), és mint a kendert vagy a lent, kévében hagyták száradni. Később, ennek rostjából is szálakat nyertek, fonalat sodortak, amiből aztán igen finom és világos kelmét szőhettek.

JÚLIUS 12.		
Kalendárium szerint:	HENRIK, PROKL és HILAR napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és idény-munka elvégzése. Néhol, úgy tartották, hogy a zöld kalászú gabonától már nemigen lehet kenyérlisztet várni, az már csak takarmánynak vagy kásának jó. Máshol, e napon nem mentek ki a szőlőbe, vagy a kenderföldre (nehogy az ég jégesőt küldjön rájuk). Volt, ahol parázson növényekkel füstöltek, és szálló füstjén áthajtották a szarvasmarhákat, hogy a rontástól védve legyenek. Ahol az aratás befejeződött, ott már várták az esőt. Ahol még nem, ott további meleg-száraz időért fohászkodtak.

Hűvösebb vidékeken csak ekkor kezdődött az árpa-aratás. Hajnal előtt keltek, napfelkeltekor a mezőn egy abroszt megterítettek. Kenyeret, sót és vizet (esetleg más étel, italt) téve rá áldozatként. A legidősebb áldást mondott és ettek valamennyit, majd nekiálltak az aratásnak. Az első levágott kévéket szépen összekötötték, házuk kapuját azzal díszítették.

Néhol erre a napra, házaikat kitakarították és kimeszelték. Tiszta függöny és abrosz, friss virág ékesítette a közös szobát. Tejes, tojásos, gyümölcsös és gabonás étkeket készítettek. Idei aratású gabona lisztéből sütöttek kenyeret, béleseket. Közös asztal mellett ünnepelték az aratást. Máshol, ekkor tartották meg a „Fürdő-napon” eljegyzett párok közös lakodalmát.

JÚLIUS 13.	 	
Kalendárium szerint:	MARGIT, HENRIK, GÁBRIEL napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Dolgos, termés-jelző nap.
Sokadalma:		Sokfelé nyári nagyvásár. Ganja-i (Hunyad megyei) leányvásár
Népies megnevezés: 	PISIS vagy MÉRGES MARGIT napja.

Régi időjósló nap, úgy tartották, hogy esős napja a diót és mogyorót „férgessé teszi”, a kukoricát is megrontja. Egyes vidékeken attól tartottak, hogy akár negyven napos nedves időt is hozhat magával. Sokfelé ekkor vetették a téli retket, vagy a tarló-krumplit. Ekkor ért be az aratási körte (vagy az árpával érő Péter-körte).

Ismert a nap MÉRGES MARGIT elnevezéssel is, amely az ekkor gyakori jégesőkre és felhőszakadásokra utal. Néhol e naphoz kötötték a kis csípős legyek rajzását is. Sokfelé úgy tartották, hogy csak e naptól illendő a szabadtéri nappali fürdőzés. A néphit szerint, ha e napon esik az eső, akkor a dió és mogyoró lehullhat az ágról vagy elférgesedhet. Ha pedig dörög és villámlik, akkor Illés napjáig (júl. 20-ig) zivataros idők várhatók.

JÚLIUS 14.		
Kalendárium szerint:	BONAVERNTURA, ELLIUSZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges házi és mezei munkálatok elvégzése. Többfelé úgy tartották, hogy ekkor kezdődik a nyár legmelegebb időszaka. Egyes vidékeken a széna-kaszálás legfőbb napja.

Némely vidéken ez a nap: női ünnep. Napközben nemigen dolgoznak, különösen a mezei és veteményesi munkát kerülték (mert az jégesőt hozhat). Napnyugta után összegyűltek, növényi ételeket fogyasztottak. Erjesztett italokkal, énekléssel és tánccal, jóslással és pletykálkodással fokozva a hangulatot. Máshol, e napon a kovácsok ünnepeltek, semmilyen munkát nem vállalva (mert a villám az ekkor a „kovácsot és a vasát is” megtalálja).

JÚLIUS 15.		
Kalendárium szerint:	JAKAB, CIRIUSZ és JULITTA napja.
Csillag-naptár: 	Tévelygő juhász legmagasabb járása.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma:		Egy-két városban nyári nagyvásár.
Népies megnevezés:	APOSTOLOK OSZLÁSA.

Az éppen szükséges házi és idény-munkák végzése. Néhol úgy hitték, hogy az ekkor fújó déli szél alacsony, északi szél pedig magas búzaárat jelezhet. Máshol úgy tartották, hogy a hirtelen-erős zivatar gyorsan eloszlik, a lassan kifejlődő pedig elhúzódik. Egyes vidékeken a fiatal lányok titokban elmentek a közeli „szent fához”, „akinek” elmondták kérésüket. Az egyik ágára színes szalagot vagy zsinórt is kötöttek, hogy a „fa el ne felejtse” kívánságukat, védje meg őket a gonosz erőktől. Azt is mesélték, hogy egykor a gyermektelen asszonyok is kijártak ilyen a „csudafához”, hogy gyermekáldásért fohászkodjanak. De ők éjjel-éjféltájban mentek oda, és jelként a kendőjüket hagyták ott, a fa árára kötözve.

JÚLIUS 16.		
Kalendárium szerint:	EUSZTÁC, ATENOGÉSZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap.
Népies megnevezés: 	JELÖLŐ BOLDOGASSZONY

Elsősorban a betakarítási és szénagyűjtési munkák végzésének napja. Néhol úgy vélték: ha a szúnyogok tömegesen és körkörösen repkednek, akkor még egy hétig meleg-száraz idő várható. Máshol nem tartották szerencsés napnak, nem javasolták új munkákba belekezdeni. Egyes vidékeken azt regélték, hogy a Boldogasszony nevében adott-kapott e napi ajándék-kendő (medál, gyűrű) elhárítja a rontást, megvédi és erősíti a barátságot.

JÚLIUS 17.		
Kalendárium szerint:	ELEK, MARINA, ANDRÁS, BENEDEK napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos házi és mezei munkák végzése. Néhol úgy tartották, hogy az e napi eső: áldás a hajdinának. Máshol úgy tudták, hogy amilyen ez a nap, olyan lesz majd Tüzes Lőrinc napja (aug. 10.) vagy Zsuzsannáé (aug. 11.). Volt, ahol fiatal lányok számára baljós napnak tartották, ezért éles vagy szúrós tárgyat nem foghattak; varrást, marokszedést sem végezhettek.

JÚLIUS 18.		
Kalendárium szerint:	ARNOLF, JACINT napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Igyekeztek az aratási munkákat Illés-nap előtti fejezni. Néhol úgy vélték: ha a Hold élesen látszik, az jó termést jelez, az árpa és zab gyorsan érik. Ha viszont homályos udvara van, az közeli esőre utal. Máshol úgy tartották, hogy ez a nap erőt ad a munkához. De, nappali déli-nyugati szele esőt is hozhat. Délibáb megjelenését aggasztó jelnek, zivatar előttinek tartották.

JÚLIUS 19.		
Kalendárium szerint:	MARKINA, DIOSZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Ekkora illett befejezni az aratást, sok helyen a szénavágást és a behordást is. Néhol úgy tartották, hogy az eddig le nem vágott szénát már csak „a Jóisten mentheti meg”. Egyes vidékeken már ilyenkor kezdődhetett a lekvár-befőzés. Ha délibábos volt az ég alja, akkor kerülték az ebéd utáni szunyókálást, nehogy megzavarja az elmét (napszúrást okozzon).

JÚLIUS 20.		
Kalendárium szerint:	ILLÉS, ÉLIÁS napja.
Jellege: 		Dologtiltó nap.
Sokadalma:		Sok városban nyári nagyvásár. Máriapócsi leányvásár.

E napon tilos volt a mezőn dolgozni. Sokfelé, ekkorra már illett az aratást is befejezni. Villám-veszélyes napnak tartották. Az ekkor kezdődő zivataros időszak többnyire Anna (július 26.) napjáig kitarthatott. A néphagyomány szerint, az e napon gyűjtött szénát vagy kévéket a vihar szétszórhatta, villámja felgyújthatta. Néhol úgy tartották, hogy az e napot varrott ruha is vonzza a villámot. Az ekkor esett esőről úgy gondolták, hogy az teszi „lyukassá a mogyorót”. Úgy regélték, hogy ha jégeső is kialakul, akkor a Tél Ura próbálgatja az erejét.

Némely vidéken e napon nem kaszáltak és nem gyűjtöttek, hanem az erdőbe kivonulva a „szent fánál” (vagy oszlopánál) étel- és ital-áldozatot tettek. Ha e napon villámlott és dörgött, úgy mondták: az ég- és viharisten harcol az alvilág istenével.

JÚLIUS 21.		
Kalendárium szerint:	PRAXÉDISZ, VICTOR napja.
Égi naptár szerint: 	Rák havának vége.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos házi és idény-munkák végzése. Magasabb vidékeken úgy vélték, hogy e naptól már várhatók a ködös reggelek, és a hűvösebb esték, éjszakák. Ezért, a magaslati legelőkről lassan-fokozatosan lefelé húzódtak, az érzékenyebb állatok nyájait ily módon is védve.

Néhol, ekkor kezdődött a rozs ünnepélyes aratása. Abroszt terítve a mezőn, kenyérrel, vízzel, sóval és gyertyával áldozva. Az első levágott kévéket hazavitték és hagyták száradni. Annak magjából készült liszt adta az aratás utáni első kenyeret. Máshol, ezt a magot hozzákeverték a legközelebbi rozs-vetés magjaihoz. Egyes vidékeken ekkor kezdődött a mézgyűjtés.

JÚLIUS 22.		
Kalendárium szerint:	MARIA MAGDOLNA, MARKELLA napja.
Régi naptár szerint. 	Egykor ünnep.
Égi naptár szerint: 	Oroszlán havának kezdete.
Jellege: 		Régi időjósló nap.
Sokadalma:		Sok városban nyári nagyvásár. Mátészalkán leányvásár.

Néphit szerinte esője a veteményt növeszti, de diónak és mogyorónak sokat árthat. Ha e napon dörgött és villámlott, akkor az aszályos augusztus elejét jelzett. Ha a kukorica csöve még csökevényes, akkor az már úgy is marad. E napon tilos volt a szőlőben dolgozni. Baranyában a lányok haját egyenletesre nyírták, a levágott végeket pedig egy fa tövében - titokban - elásták. Úgy tartották, hogy ezáltal a hajuk dúsra és hosszúra növekszik. Hargita némely vidékén búcsújáró vásárnap volt. Többfelé e napon tartották a nyári vásárt.

JÚLIUS 23.		
Kalendárium szerint:	APOLINAR, TROFIM napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az ekkor szükséges házi és mezei munkák végzése. A tapasztalat szerint e naptól - egy időre - beköszönthet egy rövid esős időszak. Néhol úgy tartották, hogy az éles égzöngés gyors esőt hoz, csendes morgás lassút jelez. Halászok szerint az e napi vihar után jó halfogás várható.

JÚLIUS 24.		
Kalendárium szerint:	KRISZTINA, KINGA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos házi és időszaki munkák elvégzése. Többfelé úgy tartották, hogy egy-két hétig a forró meleg és a hűvös esős idő váltogatja majd egymást. Ez a nap is gazdag halfogást ígér. Napos időben megkezdték a már megszáradt széna behordását, ház körüli kazlazását.

JÚLIUS 25.		
Kalendárium szerint:	JAKAB, EUFRÁZIA, KRISTÓF napja.
Jellege: 		Régi időjósló és téli időjárásra mutató nap.
Sokadalma:		Sok városban nyári nagyvásár.

Úgy tartották, hogy ha e napon sok felhő van az égen, akkor télen gyakori vagy bő hóesés várható. Az északról fújó szél, keményt telet jósol. Ekkora igyekeztek a zabot is betakarítani, mert „ami vágatlan maradt, az kint is veszik”. Az ekkor lehulló eső árt a gabonának és penésze leviszi a szilvát. E nap éppen megfelel a fokhagyma felszedésére. Ekkortól a szőlő már csak érik. Kotlóültetésre alkalmas idő. Az ilyekor kelt kiscsibék gyorsan növekednek, a születő borjú is jó tejelő vagy nagyra növő lesz. Ha az éjjeli ege csillagos, bő gyümölcstermés várható. Egykor sokfelé búcsújárást, körmenetet vagy vásárt, rendkívüli piacot tartottak e napon.

JÚLIUS 26.		
Kalendárium szerint:	ANNA, HERMOLAUSZ napja.
Régi naptár szerint: 	Nyár havának vége
Jellege: 		Asszonyi dologtiltó nap.
Sokadalma:		Sok városban nyári nagyvásár.

Kenyeret sütni nem szabadott, se mosni vagy takarítani, se ruhát varrni. Viszont, répát vethettek, kendert nyűhettek (gyökerestül kitéphették a földből, és gúlákba rakhatták). Sokfelé ekkor szedték fel a vöröshagymát. Hajnala, alkalmas idő a kincskeresésre. Napközben az asszonyok egymást látogatták, várandós asszonyokat köszöntötték. Az Alföldön néhol e napon böjtöltek, sokfelé viszont bálokat és mulatságokat tartottak.

JÚLIUS 27.		
Kalendárium szerint:	PANTALEON, AURÉL és NATÁLIA napja.
Régi naptár szerint: 	Nyárutó havának kezdete.
Csillag-naptár: 	Vezér-csillag a Zeniten.
Jellege: 		Dolgos nap.

Néhol úgy tartották, hogy talán ez az év legkedvezőbb napja a gyógynövények begyűjtésére. Ezért e napot igyekeztek e célra kihasználni, beteg embereket és állatokat gyógynövényekkel kúrálni. Ha a fák hullatni kezdik leveleiket, az szárazságot és gyenge zöldség-termést jelez.

JÚLIUS 28.
Kalendárium szerint:	INCE, PAULOSZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az ekkortájt szokásos házi és idény-munkák elvégzése. Ahol éppen esett az eső, ott sarat gyúrtak és vályogot vetettek, amely még a vénasszonyok nyara alatt alaposan kiszáradhatott. Máshol, patics- és vert falakat pótoltak, padlásokat saraztak, kemencéket javítgattak.

JÚLIUS 29.		
Kalendárium szerint:	MÁRTA, OLAF, TEODOTA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokott napi és időszakos teendők elvégzése. Ekkora már minden kévét esővédett helyre vittek, nehogy nedves időben (vagy környezetben) a kalász magvai kicsírázhassanak. A lábon álló érett kalászost is le kell vágni, tarlókon is minél gyorsabban legeltetni. Volt mit tenni.

JÚLIUS 30.		
Kalendárium szerint:	ABDON és SZENNEN, SZÍLA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos és szükséges munkálatok végzése. Néhol, aratás után csak eddig engedték rá a tarlóra az állatokat, hogy a szétszórt szemeket felszedjék. Készülődtek a tartó felszántására és újabb bevetésére, netán még meg is trágyázva a földet, hogy jobban „befogja az esőt”.

Néhol, e napon az éghez fohászkodtak, hogy esőt adjon, a villámokat pedig elterelje (kazlakat, szérűket ne gyújtsa fel). Máshol, e napon nem dolgoztak a mezőn, és nem gyújtottak tüzet még a házban sem (többnyire napnyugtáig). Úgy tartották, hogy aki megsérti e tilalmat, azt az ég villámcsapással büntetheti, házát vagy kazlait leégetheti.

JÚLIUS 31.		
Kalendárium szerint:	GERMAN, EUDOK, IGNÁC napja.
Polgári naptár szerint: Július hónap vége.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és időszakos munkálatok elvégzése. Néhol, naplemente utáni fürdővel, gyógynövényekkel és borral (vagy borpótló házi erjesztett egyéb itallal) kúrálták magukat. Egyes vidékeken ekkor tartották a helyi nyári vásárt. Némely helyeken azt mesélték, hogy egykor napnyugta utáni hálaadó ünneplést is tartottak, a beérett gabonáért áldozva Tavasz Úrnőjének és Nyár urának (vagy Földanya-Boldogasszonynak).

AUGUSZTUS

Régi kalendáriumok csíziója szerint, főleg e hónap elején, de Bertalan napjáig (aug. 24.) mindenképpen el kell zárni a hízásra fogott disznókat. Holdfogyáskor az összegyűjtött tojásokat korpa közé rakták, hogy télire elálljanak. Télen pedig majd száraz pelyva közé. A kakas-fiakat Nagyboldogasszony (aug. 15.) napján, de Holdtölte előtt szokásban volt kimetszeni, majd kappanként hizlalni.

AUGUSZTUS 1.	
Kalendárium szerint:	PÉTER, SZOFIA, FIDES, SPES és CARITAS napja.
Régi naptár szerint:	Egykor ünnep.
Polgári naptár szerint: Augusztus hónap kezdete
Jellege: 		Dolgos, répa-nap.
Sokadalma:		Néhány városban nyári-utói nagyvásár.
Népies megnevezés:	VASAS PÉTER napja.

Többfelé, a szőlőkben dologtiltó, „nehogy a szőlő hullajtsa szemeit”. A kerekrépa (tarlórépa) vetésének ideje. Némely XVII. századi kalendárium szerint ekkor érdemes felszedni a megtermett sárga- és fehér-répákat. Úgy tartották, „ha e napon esik az eső, a kukorica még fejlődik; de utána már hiába esik”. Máshol úgy hitték, hogy napos ideje hideg-tiszta télre utal, míg az esős napja borongós-latyakos télre mutat. De ismert olyan hiedelem is, miszerint: az ekkor esett eső: jó rozstermést jósol jövőre.

AUGUSZTUS 2.	
Kalendárium szerint:	ISTVÁN, ÖZSÉB napja.
Jellege: 		Dolgos, némely vidéken időjelző nap.

Néhol ismert az a vélekedés, hogy az e napi délelőtti időjárás a nyárét mutatja, míg a délutáni már az őszét jelzi. Ha esős időt hoz magával, akkor ismét megjelennek a gombák. Hűvösebb vidékeken vetett nyári borsót ekkortájt kezdhetik szedni. Keleti végek egyes településein lepényt vagy fánkot illett sütni e napon. Máshol, a szarvasmarhákat nem hajtották ki a legelőre (nehogy a villám a csorda közé csapjon).

Némely vidékeken ilyenkor tilos volt a mező közelébe menni, aratni vagy kazlakat rakni. Úgy tartották, hogy e nap az égi tűz- és viharisten megtekinti a termést. Aki, dörgésével és villámlással elriasztja a gonosz lelkeket, megbünteti a mezei munkát végzőket. Az e napi szokások igencsak hasonlóak az Illés-napnál (júl. 20.-ára) leírtakhoz. Ezek szerint is, e napig be kellett fejezni az aratást.

Egyes vidékeken úgy regélték, hogy Boldogasszony e napon fogadta a természeti erők urait és úrnőit, szellemeit és segítőit. Mondják, ekkor tartották régen a látók, tudók és gyógyítók a titkos beavatásokat is. Az e napon tett fogadalmakat, ilyenkor kötött komaságokat, legény- vagy leány-befogadásokat különösen erősnek becsülték. Úgy vélték, a Boldogasszony nevében tett fogadalmak erősítik a legény- és leány-bandákat.

AUGUSZTUS 3.	
Kalendárium szerint:	ELEZÁR, DALMÁT napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és idény-munkálatok elvégzése. Néhol úgy gondolták, hogy a hajnali dús harmat gyengécske len-termést jósol, ha délig sem száradna fel. A délutánra felszáradt szénát napnyugtáig kazlakba vagy szín alá rakták, nehogy a másnapi harmat penészessé tegye. Máshol, e napon nem dolgoztak a mezőn, mert igyekeztek a még lábon álló lent betakarítani.

AUGUSZTUS 4.
Kalendárium szerint:	DOMONKOS, PERPETUA napja.
Jellege: 		Dolgos nap, néhol időjelző is.

A Kárpátok nyugati karéjánál úgy tartották, hogy fülledt napja kárt tehet a szőlőben, és kemény télkezdetet is jelenthet. Ha e napon sok eső esett, úgy szőlőszüretkor sem várható napos-meleg idő. A napközben kitört vihar villámai a kazlakat is felgyújthatják. Ekkortáj már elkezdődhetett a virághagymák felszedése.

AUGUSZTUS 5.	
Kalendárium szerint:	MÁRIA, USZIG, OSVÁT napja.
Jellege: 		Termő nap.
Népies megnevezés:	HAVI BOLDOGASSZONY napja.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Néhol e napot tartották legalkalmasabbnak a vadon termő málna (és más éppen érő erdei gyümölcs) szedésére. Máshol, az éppen érő bogyós gyümölcsöket szüretelték. Egyes vidéken úgy regélték, hogy Boldogasszony is ekkor megszemléli a földet, számba veszi a gyümölcs-termést, aratások sikerét. A debreceni 9 napos nyári vásár kezdőnapja (vásárnapok beosztása a téli vásáréval egyező).

AUGUSZTUS 6.	
Kalendárium szerint:	JUSZTOR és PASZTOR, HORMISZT napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnepnap.
Jellege: 		Dolgos fél-ünnep.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.
Hagyományos neve. 	SZINEVÁLTOZÁS fél-ünnepe.

Egyes vidékeken a kenyérsütést mellőzték, nehogy kovászoláskor a kenyér „megbuggyanjon”. Néhol, e napon nem végeztek mezei munkákat. Úgy tartották, hogy az ekkor rakott kazlak leéghetnek, az ekkor kötött kévék bepenészesedhetnek. Ezért, inkább a veteményesben tevékenykedtek, zöldségfélék egy részét már begyűjthették. A debreceni nyári vásár 2. napja.

AUGUSZTUS 7.	
Kalendárium szerint:	SZIXTUSZ, KAJETÁN, DONÁT napja.
Jellege: 		Dolgos, közösségi nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Kárpát-medence északi és keleti hegyvidékein ekkortájt kezdték begyűjteni a madár- vagy vad-cseresznyét (zelnyicét). Arrafelé, ezt gyakran összekapcsolták a lányok és legények közös „bandázásával”. Így, az együttes munka és vígasság összehozhatta a párokat, elősegíthette a szüreti házasság-kötéseket. Egyes vidéken úgy regélték, hogy a Délibáb e napon figyelemmel kíséri a fiatalokat, és „összeédesgeti” az egymáshoz valókat. Azt tartották: ha esős ez a nap, akkor rövid lesz az ősz, korán jön a tél. A debreceni nyári vásár 3. napja.

AUGUSZTUS 8.
Kalendárium szerint:	CIRJÉK, EMILIÁN napja.
Jellege: 		Gyűjtő nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Némely vidéken úgy tartották, hogy e napon a gyógynövények különösen „eltelnek erővel”. Ha a hajnala harmatos és kissé ködös, jól megtisztogatja azokat a másnapi növény-gyűjtéshez is. A fű- és harmatgyűjtés pedig az ügyes asszonyok dolga. Debreceni nyári vásár 4. napja.

AUGUSZTUS 9.	
Kalendárium szerint:	ROMÁN, IRÉN, EMIGDIUS napja.
Jellege: 		Dolgos és bajűző nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Néhol, e napon nem illett gabonát, szalmát vagy szénát hordani. Azt is hitték, hogy az ekkor összehordott kazlakat és kévéket a gonosz lelket felégethetik. Kedvező nap a gyógynövények gyűjtésére, szárítására, beteg emberek és állatok kezelésére. Debreceni nyári vásár 5. napja.

AUGUSZTUS 10.	
Kalendárium szerint:	LŐRINC, HERON napja.
Régi naptár szerint. 	Egykor gyümölcs-szüreti ünnepnap.
Csillag-naptár: 	Csillag-hullás észak-kelet felől, a Szarvas-csillag irányából.
Jellege: 		Régi idő- és terményjósló nap.
Sokadalma:		Sok városban nyári-utói nagyvásár
Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.
Népies megnevezés:	TÜZES LŐRINC napja.

Úgy tartották, hogy ha e napon szép-napos az idő, akkor hosszú-meleg ősz várható. A szép ideje pedig bő és édes gyümölcs-termést hirdetett. Az ekkor esett eső viszont gazdag bortermésre utalhatott. Ha a forró nyár korán kezdődött, akkor ez a nap már a sárgadinnye-idényének végét jelezte, mert ezután már a dinnye „meglevesedhetett”, belseje lucskossá válhatott. Debreceni nyári vásár 6. napja. Néhol, ekkor tartották az 1 napos nyári vásárt.

Ekkoriban jelennek meg az esti-éjszakai égen „Lőrinc könnyei” (a Perseidák meteorraj tüzes fénycsíkjai ekkortól világítják meg egyre jobban a sötét eget, főleg 21-23 óra között). Egészen augusztus 12-13-áig, majd azt követően az éjszakai égbolt ismét visszanyeri a szokásos képét.

AUGUSZTUS 11.	
Kalendárium szerint:	TIBOR, EUPL napja.
Csillag-naptár: 	Csillag-hullás észak-kelet felől, a Szarvas-csillag irányából.
Jellege: 		Északi és keleti Kárpátok vidékén egykor termés-jelző nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Úgy tartották, hogyha az érett zab „újra bezöldül”, akkor zord és nedves lesz az ősz. Ha pedig ködösre fordult az idő, akkor a levágott árpa- és zab-kévéket gyorsan fedett-száraz helyre kell hordani (nehogy a gabonaszemek bedohosodjanak). Debreceni nyári vásár 7. napja.

AUGUSZTUS 12.	
Kalendárium szerint:	KLÁRA, ANICÉT napja.
Csillag-naptár: 	Csillag-hullás észak-kelet felől, a Szarvas-csillag irányából.
Jellege: 		Elfeledett jósló-nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Ha a még lábon álló beérett rozs kalászait lefelé fordítja, akkor száraz idő várható. Az e napon vetett őszi rozs pedig gyorsan fog erősödni. Hűvös szeles-esős ideje hosszan tartó nedves időszakot jelez. Debreceni nyári vásár 8. napja.

AUGUSZTUS 13.	
Kalendárium szerint:	HIPOLIT, MAXIM, RADEGUNDISZ napja.
Jellege: 		Dolgos, néhol gyűjtő nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Átlagos nap, de ahol másnap „méz-szüretet” tartottak, ott e napon illett böjtölni, csak zöldség- (főleg cékla-vagy répa-) ételeket fogyasztani. Kenyérből vagy gyümölcsből erjesztett italok fogyasztását a helyi szokások nem ellenezték. Debreceni nyári vásár 9. napja.

AUGUSZTUS 14.	
Kalendárium szerint:	ATANÁZIA, MARCELL napja.
Jellege: 		Dolgos nap, többnyire a szokásos teendőkkel.

Kárpát-medence egyes keleti részein ekkor tartották az „méz-szüretet”, vagyis a méz begyűjtését. Többfelé ekkor vetették az őszi rozsot is (ha nem esett az eső). Ekkortól kezdték gyűjteni a vadgyümölcsöket, valamint a termesztett mákot is. Egyes vidékeken az állatokat levitték a közeli vízhez „megúsztatni” (ezen évben utoljára), mert ekkortól az élővizek igencsak hűvösödhettek. Néhol, e nap estéjét „boszorkányosnak” tartották, ahol is szokásban volt kevés mákot szórni a küszöbre (hogy boszorkány a házba be ne mehessem).

Némely vidéken e napon a leányok nem dolgoztak. Kivonultak a szabadba, gyógynövényeket és virágokat gyűjtöttek, énekeltek és vigadoztak (mintha még mindig kislányok lennének). A virágokból családtagjaiknak koszorút kötöttek (hogy megvédje egészségüket). A leszedett gyógynövények pedig bajok gyógyítását szolgálták. Egyes, vidékein a lányok „nyár-utói vízkeresztet” tartottak. Ilyenkor folyóhoz vagy tóhoz vonultak, annak vizében megmártóztak.

AUGUSZTUS 15.	
Kalendárium szerint:	MÁRIA, ISTVÁN, TARZISZ napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Sokfelé asszonyi dologtiltó nap.
Sokadalma:		Sok városban nyári-utói nagyvásár.
Népies megnevezés:	NAGYBOLDOGASSZONY napja.

Kenyeret sütni e napon, nagy szégyennek számított. Ugyanakkor, e napon készítették el az egész évre való korpa-élesztőt, és az ecet helyett használatos savanyú korpa-leveket. E naptól kezdve az asszonyok már nem fürödhettek nyilvánosan folyó vagy tó vizében. Ha derült az ideje, az édes szőlőt és jó bort jósol. Néhol a gyümölcsfa törzsébe keresztet metszettek, hogy egészséges maradjon, és sok termést hozzon. Többfelé e napra már levágták a kendert, és ekkor fogták hízlalásra az András- vagy Tamás-napján vágandó disznót is.

Néhol e napon búcsút tartottak, máshol többnyire vásárt és báli mulatságokat. Gyakran ott kötötték azokat az ismeretségeket is, amelyek szüret vagy kisfarsang végéig lagzival is zárultak. Ekkor kezdődött a „Kétasszony köze” időszak - egészen Nagyboldogasszonytól Kisasszonyig (szept. 8.) - amely alatt az asszonyok őszre-télre készültek. Ide értendő a ruhák javítása, molyoktól óvása, csibekeltetés vagy tojásgyűjtés (meszezéses tárolásra), kenyérnek való búza rendszeres szellőztetésre, és válogatása, kemence-javítás, gyógyfüvek gyűjtése és szárítása stb. Egyes vidéken úgy regélték, hogy Boldogasszony e napon meghallgatja a kívánságokat, fogadja a köszöneteket és áldozatokat a megtermett gabonáért.

AUGUSZTUS 16.	
Kalendárium szerint:	RÓKUS, DIOMÉD, JOÁKIM napja.
Jellege: 		Nem túl is mert időjósló nap.

Néhol úgy tartották, hogy a nap időjárása, az ősz-közép időjárására (októberre) utal. Vagyis, napos idő meleg őszt, esős idő pedig nedves-ködöst jelez. De volt, ahol ezt fordítva gondolták. Máshol azt hirdették, hogy e napnak hideg-északi szele kemény telet jósol, míg a meleg déli szél enyhe-havasat. Melegebb vidékeken ekkortól már sor kerülhetett a mogyoró-szüretre is. Úgy tartották, az e napon lehullott eső jól növeszti az aratás után „tarlóra vetett” burgonyát.

AUGUSZTUS 17.	
Kalendárium szerint:	LIBERÁT, MIRON napja.
Jellege: 		Csak szórványosan ismert, nem túl jeles nap.

Egyes vidékeken a vörös- és fokhagyma, valamint az uborka-szedés ideje. Néhol úgy tartották, hogy időjárása az ősz-utóra (novemberre) utal. Máshol pedig, hogy hét napon belül esőt hoz.

AUGUSZTUS 18.	
Kalendárium szerint:	ILONA, FLOR és LAUR napja.
Jellege: 		Dolgos, ló-kímélő nap.

E napon a lovakat nem fogták dologra. Csak etették, tisztogatták és gyógyították, sétáltatták azokat. Néhol szokásban volt az istálló kitakarítása is, máshol ez tiltva volt (azt előző nap illett elvégezni). Volt, ahol a lovakat virágokkal feldíszítve körbevezették a településen. Többfelé úgy tartották, hogy a napi időjárás a tél-elő havára (decemberre) jelez, „napos idő tiszta havat, esős idő lucskot mutat”. Ahol másnap „alma-szüretet” tartottak, ott e napon böjtöltek (csak cékla-vagy répa-ételeket készítettek). Házi készítésű erjesztett italokat szabadott fogyasztani.

AUGUSZTUS 19.	
Kalendárium szerint:	SZEBALD, ANDREÁSZ napja.
Jellege: 		Többnyire dolgos nap.

Kárpát-medence egyes keleti részein ekkor tartották az „alma-szüretet”. Természetesen egybekötve más ekkor gyűjthető gyümölcsök szedésével. Ilyenkor, a termés egy részét elajándékozták szegényebb rokonoknak, magukra maradt özvegyeknek. Néhol úgy tartották, hogy ha e napon meleg van, akkor október közepén is jó idő lesz. Száraz napja száraz őszt, esős napja pedig lucskosat jelzett. Meleg-ideje kemény télre utalt.

Némely vidéken ez a nap: egyfajta gyümölcs-szüreti mulatság. Amely, feltehetően valamely ősi hálaadási ünnep maradványa lehet. Vendégeskedés, közös lakoma zenével és tánccal. E napon csak növényi eredetű ételeket és italokat fogyasztottak, amelyet mézzel édesíthettek.

AUGUSZTUS 20.	
Kalendárium szerint:	ISTVÁN, FILIPP napja.
Régi naptár szerint. 	Hagyományosan közösségi ünnep.
Jellege: 		Régi közösségi, dologtiltó, időjósló nap.
Sokadalma:		Több városban nyári-utói nagyvásár.
Népies megnevezés: 	KIRÁLY ünnepe.

Az e napi rossz idő a téli (december 26.-i) István napra latyakos időt jelez. Meleg és napsütéses ideje kellemes és gyümölcs-érlelő őszt jósolt. Felső hegyvidékeken úgy tartották, hogy e nap után már az ősz közeleg. Többfelé ezt tartották a málnás-időszak végének. Felső-Tiszánál többfelé ekkoriban kezdtek délre költözni a gólyák. Néhol, boszorkányos napnak tartották, gyógyfüveket szedtek és szárítottak rontás ellen, és a boszorkányok elűzésére. Az e napon vágott mogyorófa-vessző - szerencsés esetben - akár az eltemetett kincset is megmutathatja. Sokfelé e napon sütöttek először kenyeret az idei aratásból (új kenyér ünnepe). Többfelé búcsút, körmenetet, vásárt, bált és többes lakodalmakat is tartottak, este pedig a hegytetőkön őrtüzeket is gyújtottak. Debrecenben ekkor tartották az egyik Hídi-vásárt.

BETAKARÍTÁS IDEJE

Általánosságban, az aug. 21.-étől szept. 28-ig terjedő időszak. Néhol egy héttel hamarabb is kezdődhetett (amikor az almaszüret). Ekkorra érett be a legtöbb termés a gyümölcsösökben és a veteményesekben. Ekkor történhetett a betakarítás, feldolgozás vagy a téli tárolás megoldása. Kivéve a szőlőt, mert a szüret később esedékes. Lekvár-főzés, savanyítás, aszalás időszaka.

AUGUSZTUS 21.	
Kalendárium szerint:	ANASZTÁZ, TÁDÉ napja.
Égi naptár szerint: 	Oroszlán havának vége
Jellege: 		Ritka időjósló nap.

Néhol úgy tartották, hogy az e napon megjelenő gombák nedves őszt jeleznek. Meleg-fényes napja száraz-hideg januárt jósol. Esős-szeles ideje hófúvásos vagy nedves évkezdetre utal. Egyes vidéken úgy regélték, hogy a Szél Ura ekkor próbálgatja az erejét.

AUGUSZTUS 22.	
Kalendárium szerint:	FABRICIÁN és FILIBERT, AGATONIK napja.
Égi naptár szerint: 	Szűz havának kezdete.
Jellege: 		Dolgos, elővigyázatosságot igénylő nap.

Néhol úgy hitték, hogy e napon a kígyók „kiszívhatják a legelő tehenek vérét”. Ezért, a csordások nem hajtották ki a falu melletti legelőre az állatokat. Hanem az istállójukban (vagy az udvarukban) tartva, ott etették-itatták azokat.

AUGUSZTUS 23.	
Kalendárium szerint:	KALLINIK, FARKAS napja.
Jellege: 		Nem túl ismert időjósló nap.

Kárpátalján és Máramaros vidékén úgy tartották: ha ezen a napon a folyók és tavak vize nyugodt, akkor télen sem lesz gyakori a hóvihar. Forró napsütése száraz, esős ideje nedves őszt jósolt. Viharos esője gyorsan megáraszthatta a patakokat, ezért a malmokat őrizték ilyenkor.

AUGUSZTUS 24.	
Kalendárium szerint:	BERTALAN, EUTIK napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor, többfelé nyárbúcsúztató napnak tartották.
Jellege: 		Dolgos, idő- és termés-jelző nap.
Sokadalma:		Sok városban nyári nagyvásár.
Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

A hagyomány szerint e nap időjárása megmutatja: milyen lesz az őszi időjárás. Napos idő meleg őszt, esős-viharos ideje pedig változékonyt jelez. Sok felhője őszvégi hóesésre, száraz-forró napja pedig fagyos télkezdetre utal. Napos ideje jó szőlőérést és sok bort jósolt, esős ideje pedig gazdag káposzta-termést. Kárpát-medence keleti sík-vidékeken ekkor kezdődött az alma- és körteszüret. Sokfelé viszont ekkor kezdődött a gyümölcs-betakarítás, Ismert vajköpülő napnak számított, az ekkor készített vajat gyógyhatásúnak tartották. Néhol, az ekkor szaporított kovászt vagy élesztőt is nagyra becsülték. Állítólag, e naptól a kígyók már téli búvóhelyeiket keresik, és ezután már a halak sem nőnek nagyobbra (legfeljebb csak híznak, de már azt se nagyon). Felvidék nyugati felében úgy tartották, hogy ezután már nem illik szabad vizekben fürdeni (a közeli szarvasokat, őzeket elriaszthatja). A gyöngyösi két napos nyárvégi vásár kezdőnapja.

AUGUSZTUS 25.	
Kalendárium szerint:	LAJOS, MENÁSZ napja.
Régi naptár szerint: 	Nyárutó havának vége.
Jellege: 		Betakarító nap.
Sokadalma:		Több városban nyárutói nagyvásár.
Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Sokfelé a gyümölcsszüret és eltevés kedvező ideje. Kárpátok keleti végein úgy tartották, hogy: ha e napon esik az eső, akkor az őszeleje rövid és napos-meleg lesz, bőven terem majd az erdei gyümölcs és gomba. Gyöngyösi nyárvégi vásár 2. napja.

AUGUSZTUS 26.	
Kalendárium szerint:	ZEFIRIN, ADRIÁN napja.
Régi naptár szerint: 	Őszelő havának kezdete.
Jellege: 		Dolgos nap.

Sokfelé, e napon javították és takarították az istállókat és a pincéket, (omladozó, penészes és korhadt részeket eltávolították, tapasztották és meszelték). Így akadályozva az ősztől tavaszig ott tárolt termények megromlását. Kárpát-medence keleti ortodox végein, többfelé ekkor csak cékla-vagy répa-ételeket készítettek, hozzá kenyér- vagy gyümölcs-féle házi erjesztésű italokat fogyasztottak.

AUGUSZTUS 27.	
Kalendárium szerint:	RUFUS, POEMÉN napja.
Jellege: 		Mára elfelejtett időjósló nap.
Népies megnevezés: 	HETI BOLDOGASSZONY napja

Ha csendes szél fúj, tiszta és száraz ősz várható. Ha viharos az idő, akkor szeptember esős lesz. Ha madarak vonulnak dél felé, akkor a szeptemberi fagyok is közelednek. Néhol, e napon a helyben élők, kalákában takarították a közös épületeket és udvaraikat, hátak közötti utakat. Egyes vidéken úgy regélték, hogy e naptól fogva Boldogasszony 7 napon át az emberek között elvegyülve segíti a termések beérését, alkalmassá teszi a földet az új magvak befogadására.

AUGUSZTUS 28.	
Kalendárium szerint:	ÁGOSTON, MÓZES napja.
Jellege: 		Időjósló nap.
Sokadalma:		Néhány városban ősze-eleji nagyvásár.

A népi hagyomány szerint ekkortól már hűvösödik az idő, a „Nap veszti az erejét”. Úgy tartották, hogy ha e napon még kánikula van, akkor Katalin napján (november 25.-én) kemény hideg lesz. Hűvösebb vidékeken ekkor kezdték savanyítani télre a káposztát, az uborkát és a csalamádét, stb. Általában úgy tartották, hogy ekkor kezdődik a vénasszonyok nyara, amely szeptember 14.-ig tart.

Egyes vidékeken, ahol később kezdődött az aratás, ekkor tartották az arató-ünnepet. Kalászokból és virágokból koszorúkat fontak. Az aratók díszesen felöltözve és koszorúkkal felékesítve, énekelve-táncolva járták a falut. Közös vacsorával és mulatsággal zárva a napot.

AUGUSZTUS 29.	
Kalendárium szerint:	JÁNOS, BAZIL napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Szinte elfeledett jósló nap.
Sokadalma:		Sok városban ősz-eleji nagyvásár.

Ekkorra a fecskék már útra kelnek, gólyák is elszállnak melegebb vidékekre. Ezután már több napos meleg idő - sokfelé - már nemigen várható. Ha pedig a darvak már ezelőtt elrepültek, az hideg októbert jelez. Úgy tartották, hogy ha e nap esik az eső, azt a dió nagyon megsínyli. Ekkortól már csak új őrlésű lisztből sütöttek kenyeret. Néhol, e napon tisztították a forrásokat, iható ereket és kutakat is.

Egyes vidéken (ahol az előző napon aratóünnepet tartottak), ekkor sütöttek először az új gabona lisztjéből kenyeret és bélest. E napon avatták fel az újonnan ásott kutakat. Azt állították, hogy ha jó a gabona-termés, akkor a dióval gondok lesznek; ha pedig sok-jó dió terem, akkor jövőre a gabona lesz szerényebb.

AUGUSZTUS 30.	
Kalendárium szerint:	FÉLIX, ALEXANDER napja.
Jellege: 		Kevésbé ismert időjósló nap.

A reggeli köd és harmat napsütéses időt jelez. Várható az őszi szelek megjelenése. Ha a nyír vagy a hárs, cseresznye már kezdi levelét hullatni, akkor hideg ősz várható. Ha pedig a tölgy is szórja a levelét, akkor száraz ősz várható.

AUGUSZTUS 31.	
Kalendárium szerint:	PAULIN, ARISZTID napja.
Polgári naptár szerint: Augusztus hónap vége
Jellege: 		Általában dolgos nap, néhol sajátos fél-ünnep.

Egyes vidékeken, ahol a villámlásos-dörgéses éjszakájának különleges erőt tulajdonítottak, szokásban volt védekezni az „éjszakát járó” tisztátalan-rontó erők ellen. Kárpát-medence keleti és északi karéján, egyfajta elfeledett, pogány betakarítási ünnep-maradvány lehet az úgynevezett „Kenyér-nap”. Néhol, e naphoz kötődött az új gabona őrlésének kezdete, új kenyér sütése. Leginkább a régi magyar aratás zárónapjához volt hasonló, úgymint: koszorúk kötése, kivonulás a mezőre, ebéd és áldomás, mulatság és esti bál. De napnyugta után majdnem annyira szabados volt a mulatsága, mint Szentiván éjjelén (jún. 24.-én).

SZEPTEMBER

Régi kalendáriumok csíziója szerint, Máté (szept. 21.) napja után kellett a telelő és sokáig eltartható gyümölcsöket leszedni, tiszta és száraz időben. Az e hónap végén ásott és forgatott agyag különösen alkalmas kemencézéshez, falazáshoz, tapasztáshoz, mivel abban már semmi féreg nem lakozik. Különösen alkalmas időszak padlások és kamrák sarazásához.

SZEPTEMBER 1.	
Kalendárium szerint:	EGYED, SIMEÓN napja.
Régi naptár szerint: 	Régen ünnep. Ortodox hitűek szerinti évkezdet.
Polgári naptár szerint: Szeptember hónap kezdete
Nap-állás: 		Nap pontosan Dél-irányban delel.
Jellege: 		Rituális termésnövelő, javasolt búza- és rozs-vető nap.
Sokadalma:		Sok városban ősz-eleji nagyvásár.

E naptól a szüretig, tilos volt szőlőterületre szekérrel behajtani, oda abroncsos edényt bevinni. Úgy tartották, hogy az ekkor hízásra fogott sertés étkes lesz és kövérre kerekedik. A régi kalendáriumok e napot tartották ideálisnak az őszi búza és rozs elvetéséhez. Viszont, a vetésre szánt magot már előző nap összekészítették; mert az a hit járta, hogy az e nap összekészített vetőmagot a madarak kikaparják, felcsipegetik. Úgy tartották, hogy ha fénylőn és melegen süt a nap, akkor október első harmadáig (vagy szeptember végéig) a hideg sem köszönt be. Esős napja lucskos őszre utalt, míg derült ideje jó szőlő- és gyümölcstermést hirdetett. Felvidék nyugati részén úgy gondolták, hogy ha e napon esik az eső, akkor negyven napon át újabb esőzések várhatók, és a tél sem lesz nagyon hideg. Ha még dörög és villámlik is, akkor az utak négy héten át sárosak maradnak. Néhol, a szőlőt érhető rontás elhárítása érdekében, a gazda még pirkadat előtt - mezítelenül - körüljárta a szőlőterületét. Majd, annak négy sarkán két-két vesszőt egymáshoz kötözött (hogy a gonosz szellem és rontás be ne juthasson). Ekkortól állították ki a szőlő csőszöket is, hogy kártevő vadakat (főleg az őzeket, szarvasokat, vaddisznókat) és a dézsmáló madarakat (seregélyeket) elriasszák, a tolvajokat megugrasszák.

SZEPTEMBER 2.	
Kalendárium szerint:	IMRE, JUST, ANTONIN, MAMÁS napja.
Csillag-naptár: 	Halászháló délre kivetve.
Jellege: 		Egykori termésjósoló nap.

Jó időszak a répa felszedésére. Déli meleg szele jól érleli a zabot, esője pedig a zab kalászát dönti. Ekkor a nyár már csak a „hőség maradékát adja”. Néhol úgy tartották, hogy meleg ideje hideg, esője pedig latyakos télkezdetet jelez.

SZEPTEMBER 3. 	
Kalendárium szerint:	MANSZVÉT, TEOKTISZT, SZERÁFIA napja.
Jellege: 		Mára elfeledett jelző nap.

Sokfelé úgy vélték, hogy a tavasszal vetett kendert vagy a megkésett lent már nem érdemes tovább növeszteni, ideje betakarítani. A már kifakultakat mindenképpen ki kellett nyűni, hogy ne veszítsék szálaikat. Úgy tartották, hogy ha ekkor napos-meleg az idő, akkor a vénasszonyok nyarára sem lehet majd panaszkodni.

SZEPTEMBER 4.
Kalendárium szerint:	HERMINA, BABILÁSZ, ROZVITA napja.
Jellege: 		Általában dolgos, néhol boszorkányos, rontó nap.

Kárpátok észak-keleti karéján néhol úgy hitték, hogy naplemente után az erdő-szellem ekkor garázdálkodik a gazdaság körül. Szétszórja a kévéket, felborogatja a kazlakat, szétengedi az állatokat, gazdák szerszámait összecseréli. Ezért este, idősebb férfiak nagy subába öltöztek és bottal felszerelkezve őrködtek a gazdaság körül, egészen hajnalig. Főleg azért, mert ezeket a kalamajkákat - az erdő szelleme helyett - rendszerint a fiatal legények okozták, ők randalíroztak ezen az éjjelen. Amely legényt elkapták, azt meztelenre vetkőztették, és szégyenszemre kötélen végigvezették a falun. Ez a szokás, egy régi legény-avatási szertartás maradványa lehetett.

SZEPTEMBER 5. 	
Kalendárium szerint:	LŐRINC, VIKTOR, RAISZA, napja.
Jellege: 		Védekező és időjósló nap.

Úgy tartották, hogy ekkortól szedett dinnye már poshadt, és az uborka sem igazán ehető. Napos ideje világos-meleg őszt és kedvező gyümölcs-termést, édes szőlőt és jó bort jelez. Esős ideje viszont az „egereket is becsalogatja a kamrába”. Állítólag elég pontosan utal az egész őszi időjárásra. Többfelé ekkor szedték fel a burgonya egy részét, hogy a jobban elálló gabonát ne pazarolják feleslegesen. Néhol úgy tartották, hogy az ekkor gyújtott új esti gyertya elriasztja a gonosz lelkeket. Aki pedig éjfélkor kiáll egy távoli keresztútra, az gazdag lesz: de csak akkor, ha hajnalig nem ijed meg semmitől.

SZEPTEMBER 6.	
Kalendárium szerint:	ELEUTÉR, DÁVID napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokott napi és idény-munkák elvégzése. Készülődés az őszi vetésre, talaj-előkészítésre. Néhol úgy vélték, ha e napon eső esik, az ősz nem lesz túl nedves, ami a jövő évre elégedett aratást jósol.

SZEPTEMBER 7.	
Kalendárium szerint:	REGINA, SZOZON napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az éppen szükséges napi és idény-munkák szerinti tevékenységek végzése. Úgy vélték, hogy e naptól nem könnyű akár egy kosárnyi gombát is összeszedni. Viszont, már annyi a mogyoró, a dió és a mandula, hogy abból akár egy zsáknyi is könnyen összegyűjthető.

SZEPTEMBER 8.	
Kalendárium szerint:	MÁRIA, KORBIÁN napja.
Régi naptár szerint: 	KISBOLDOGASSZONY napja. Régi ünnepnap.
Jellege: 		Asszonyi dologtiltó nap.
Sokadalma:		Sok városban ősz-eleji nagyvásár.
Népies megnevezés: 	FECSKEHAJTÓ BOLDOGASSZONY napja.

Kenyeret nem süthettek, nem főzhettek és nem is moshattak. Házimunkát nem végezhettek, de kertben-mezőn dolgozhattak. Dióverés és szedés ideje. Többfelé, e napon kezdték az őszi vetést is, ünneplő ruhába öltözve és szótlanul, előzőleg a gazda által megáldva a vetőmagot. Úgy tartották, hogyha ezt a vetőmagot hajnali harmat éri, akkor a jövő évi gabona sem fog üszkösödni. Néhol az asszonyok már kora hajnalban kimentek valamilyen magaslatra, hogy a felkelő nap „szerencsehozó” fénye érhesse őket. Egyes vidéken úgy regélték, hogy a Boldogasszony ekkor bocsátja melegebb vidékekre a vándormadarakat. Ugyanis, sokfelé ekkor gyülekeztek a fecskék, hogy délre költözzenek. Ekkortól a termések többnyire már nem is növekedtek, csak értek és szikkadtak.

Némely vidékeken ekkor ünnepelték a zab-aratást. Miután az aratók a munkát befejezték, és járandóságukat megkapták, a háziasszony étellel, a gazda pedig itallal kínálgatta őket.

SZEPTEMBER 9.	
Kalendárium szerint:	KARITON. GORGON és DOROT napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az ilyenkor szokásos napi és időszaki munkálatok foglalták le a népeket. Néhol úgy tartották, hogy ha sok bogyó díszlik a berkenyén (vagy a galagonyán), akkor nedves ősz és kemény tél várható. Máshol úgy jósolták, hogy ha sűrűn van a berkenye (galagonya, bodza) bogyója, akkor jövő évi gabonatermés sem lesz rossz.

SZEPTEMBER 10.	
Kalendárium szerint:	PULCÉRIA, MIKLÓS, MENODORAnapja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az éppen szükséges napi és idény-munkák elvégzése volt a legfontosabb. Sokfelé ekkor csépelték a gabona-kévéket, rostálták a szemeket. Néhol úgy tartották, hogy e napon nem illik a rokonokhoz vendégségbe menni (munkában őket zavarni), kivéve, ha segíteni jönnek.

SZEPTEMBER 11. 	
Kalendárium szerint:	TEODÓRA, PAFNUT napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A napi és idénymunkák elvégzése, különös tekintettel a répafélék betakarítására. Sokfelé, ekkor gyűjtötték és szárították a gyógyhatású gyökereket is.

Némely vidéken baljós nap, ahol úgy tartották, hogy ekkor nem szabad új dologba kezdeni, metszeni, darabolni vagy fűrészelni. Valamint: éles, vágó, szúró, hasító stb. eszközt érinteni. Néhol, tilos volt kerek vagy vörös (véres) színű termést (céklát, retket, vöröshagymát, gombát, piros bogyójú gyümölcsöt) enni. Máshol, az éneklést és vidámságot nézték ferde szemmel.

SZEPTEMBER 12.	
Kalendárium szerint:	MÁRIA, ANTONÓM, JUVENTIUSZ napja.
Régi naptár szerint: 	A XVII. szd-ban egy ideig SZIRUSZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap.
Népies megnevezés: 	NEVEZETES BOLDOGASSZONY napja.

Szokásos munkálatokkal és egyéb ténykedésekkel telt a nap. Egyes vidékeken búcsújáró vagy búcsúvásáros, máshol inkább rokon-, vendégváró vagy bálozó. Ilyenkor más falvakból is várták a vendégeket. Úgy tartották, hogy ha árpa, zab és len szárából koszorút fonnak, akkor a jövő évi aratás is sikeres lesz. Egyes vidékeken úgy regélték, hogy Boldogasszony e napon megáldja az egy évnél fiatalabb gyermekeket, oltalmába veszi az elárvultakat.

SZEPTEMBER 13.	
Kalendárium szerint:	EULÓG, KORNÉLIUSZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és idény-munkák végzése. Ekkora már a lent illett mind kitépkedni, a zabot is betakarítani, és a gabonát is kicsépelni. Többfelé úgy tartották, hogy amennyivel kevesebbel végeztek eddig, az Ég jövőre annyival kevesebbet fog adni, Föld is kevesebbet fog teremni.

SZEPTEMBER 14.	
Kalendárium szerint:	PLACILLA, MATERNUSZ, KRESZKENT napja.
Jellege: 		Részben dolgos nap, részben fél-ünnep.
Sokadalma:		Sok városban ősz-eleji nagyvásár.
Népies megnevezés: 	KERESZT ünnepe, KERESZT FELEMELÉSE

Úgy mondták: ahonnan fúj e napon a szél, onnan jön majd a baj és a drágaság. Felvidéken és Erdély egyes részein ez volt az éves utolsó birkanyírás ideje. Az ekkor dél felé szálló vadludak korai telet jeleznek. Helyvidékeken e naptól már hajnali talaj-menti fagyok is várhatók. Az éjszakai égboltot a Hattyú csillagkép kereszt formájú alakja uralja, jelezve a madárvonulást.

Némely vidéken egyfajta jeles nap volt. A Juliánusz naptárt használóknál: ortodox évkezdet, többnyire innen számítva az ősz kezdetét. Néhol ekkor ültették először lóra a kisgyermeket, aki ekkor kapra meg első saját lovát. Máshol, az addig szabadban dolgozó mesterek ekkortól már zárt-fedett helyen munkálkodtak. Egyes tájakon, a kisebb fákra gyümölcsöket és szalma-díszeket aggattak, a nagyobb falvakban pedig kézműves és termény-vásárokat tartottak.

SZEPTEMBER 15.	
Kalendárium szerint:	NIKODÉM, NIKÉTA napja.
Jellege: 		Dolgos, többfelé tisztító-védő nap.
Népies megnevezés: 	ENYHÍTŐ BOLDOGASSZONY napja

Különösen ügyeltek a birkákra és kecskékre, udvart el nem hagyhatták. Ólakat kitakarították, tiszta alommal felszórták, gyakran illatos füsttel meg is tisztították. Az állatok kifutóit is rendbe rakták. Néhol úgy tartották: ha a naplementekor vörös az ég, akkor hűvös napok jöhetnek. Egyes vidékeken úgy regélték, hogy Boldogasszony ekkor éjszaka meglátogatja a vajúdó asszonyokat, óvja álmukat és enyhíti fájdalmukat.

SZEPTEMBER 16.	
Kalendárium szerint:	KORNÉL, EUFÉMIA, LUDMILA napja.
Jellege: 		Dolgos, néhol tisztító-gonoszűző nap.
Sokadalma:		Néhány városban ősz-eleji nagyvásár.

A házat alaposan kitakarították, lomtalanították. A kert végében ásott gödörbe hordtak mindenféle felesleges lomot, törött cserépedényt, hulladékot és szemetet. Majd, napnyugta után mindazt elégették (ajándékul a gonosz lelkeknek, hogy elkerüljék a tiszta házat).

SZEPTEMBER 17.	
Kalendárium szerint:	LAMPERT, ARIADNÉ, ZSÓFIA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma:		Egy-két városban ősz-eleji nagyvásár.

A szükséges napi és idény-munkák elvégzése. Néhol, ekkor kezdődött a hagyma-betakarítás. Máshol, villám- és tűzveszélyes napnak tartották. Némely vidéken úgy tartották, hogyha a fecskék még nem gyülekeznek (nem készülnek költözésre), akkor hosszú-meleg ősz várható, de a tél igencsak fagyos lesz.

SZEPTEMBER 18.	
Kalendárium szerint:	EUMÉN, ESZTORG napja.
Jellege: 		Nem túl ismert időjósló nap.

Ha bőven terem a berkenye (bodza, galagonya), akkor esős ősz várható. Ha pedig ezek levelei sárgulnak, az rövid őszt és korai telet jósol. Némely vidéken jó napnak tartották jóslásra és rontás-levételre, de gyógyításra is.

SZEPTEMBER 19.	
Kalendárium szerint:	TROFIM, JANUARIUSZ, IGOR napja.
Jellege: 		Dolgos nap, néhol idő-jósló is.

Néhol úgy vélték, hogy a fák leveleiből megjósolható az idő. Vagyis, a rendesen állók hideg telet jósolnak, míg a fonákjára kiforduló levelek tocsogós telet jeleznek. Az ilyen-olyan állásúak pedig változékony télre mutatnak.

Némely vidékeken dologtiltó nap. Közös, szabadtéri főzéssel, étkezéssel és mulatozással. Ekkor, illett a vitás dolgokat közösen elrendezni, a haragosoknak kibékülni. Ettől a naptól a csordások nem dolgoztak. Helyettük, a gazdáik hajtották-legeltették a teheneiket. Napnyugta utáni sötétben, a lányok szerelmi jóslásokkal fürkészték jövőjüket.

SZEPTEMBER 20.	
Kalendárium szerint:	EUSZTÁK, HIPÁSZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap, a hagyma-betakarítás időszaka.

Az elkövetkezendő két napban illett a hagymaszedést befejezni. Sokfelé úgy tartották, hogy a hagyma „szinte minden betegségre gyógyszer”. Az asszonyok-lányok feladata volt a hagyma-koszorúk fonása. Az a mondás járta: „amilyen lesz koszorújuk, olyan legyen hajfonatuk”.

SZEPTEMBER 21.	
Kalendárium szerint:	MÁTÉ, KODRÁT napja.
Régi naptár szerint: 	Régen ünnep.
Égi naptár szerint: 	Szűz havának vége
Jellege: 		Asszonyi dologtiltó nap mosásra és mángorlásra és vasalásra.
Sokadalma:		Sok városban ősz-eleji nagyvásár.

Néhol, ezt a napot tartották legalkalmasabbnak az őszi búza elvetésére. Több helyen viszont e napot „Gazos Máténak” nevezték, és tiltották a szántást (mondván: az e napon megművelt földet úgyis felveri a gaz). Göcsej környékén Máté hetét „Pelyvahétnek” nevezték, arra utalva, hogy egész héten tilos a vetés. Nyugati végeken úgy tartották, hogy ha e napon szép az idő, akkor a következő négy vasárnap is hasonló idő várható. Verőfényes napja jó szőlőtermést, egészséges téli almát és nyugodt időszakot jósol.

Némely vidékeken termény-ünnep. Betakarítási és mezei munkák lezárásaként, a gabona- és gyümölcs-termés ünneplése. Hálaadás a Földanya gondoskodásáért, a természet ajándékaiért. Többnyire vásárral, mulatságokkal, közös vacsorával. Néhol, fatányérra kenyeret, gyümölcsöt és gyertyát tettek, majd áldozatként folyó vagy tó vizén, útjára eresztették. Ezután kezdődhetett igazán a gyümölcsök aszalása, kompót-eltevés és a lekvár-főzés.

SZEPTEMBER 22.	
Kalendárium szerint:	MÓRICZ, FOKA napja.
Égi naptár szerint: 	Mérleg napjának kezdete
Jellege: 		Dolgos nap.

Az éppen szükséges napi és idény-munkák elvégzése. Néhol úgy tartották: ha ilyenkor fényesen süt a nap, akkor szeles tél lesz. A közhiedelem szerint, közeledik az őszi napéj-egyenlőség ideje (vagyis, amikor egyforma hosszú lesz az éjjel és a nappal). Régen ezen eseményhez kötődtek különböző termékenységi és hálaadási ünnepek, mint a másnapi is. A Kárpát-medencében mindezek, egykor a Gyümölcsadó Boldogasszony ünnepévé formálódtak.

SZEPTEMBER 23.	
Kalendárium szerint:	TEKLA, ADOMNÁN napja.
Régi naptár szerint: 	ŐSZ kezdet.
Nap-állás: 		Nap keleten kel és nyugaton nyugszik.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az éppen esedékes munkálatok elvégzése. Néhol néhány berkenye (vagy bodza) bogyós fürtöt akasztottak a ház eresze alá (ajtó fölé), hogy szerencsét hozzon az év hátralévő idejében. E napon komolyan készültek a másnapi ünnepre (lekvár-készítés, kenyér- és sütemény-sütés stb.).

Hagyomány szerint, e napon volt az őszi nap-éj egyenlőség ideje. Ilyenkor került sor némely ősi rítus-maradvány felelevenítésére, úgymint: napnyugta után kivonulás a természetbe, tűzgyújtás és körtánc, közös étkezés és mulatozás, jóslás és varázslás. Egy ősi hagyomány szerint, a Világosság Ura ekkor adja át föld feletti uralmát a Sötétség Urának. Más változat szerint az Ősz úrnője is veszti erejét, és a Nap Urával együtt sem tudják éltetni a természetet.

SZEPTEMBER 24.	
Kalendárium szerint:	MÁRIA, GELLÉRT, SZTEFAN napja.
Régi naptár szerint: 	Őszelő havának vége.
Jellege: 		Dolgos nap.
Népies megnevezés: 	SZÜRETI vagy GYÜMÖLCSADÓ BOLDOGASSZONY,

Közel kétezer évvel ezelőtt ekkorra esett az őszi napéjegyenlőség ideje. Régi magyar ősz-ünnep, mára szinte elfelejtődött. Az előző napestekor kezdődő ünnep folytatása. Néhol, ekkor tartották a próba-szüretet, amelynek eredménye eldöntötte a nagyszüret idejét. Máshol, bejárták a határt, megtekintették a vetést és a betakarítás eredményét. Esős napja december végi fagyot jósolt. Úgy tartották ezek után már nem lesz igazán meleg. Ezután már az éjszakák is egyre hidegebbek. Hegyes-erdős vidékeken beköszönhet az őszi sáros időszak. Egyes vidéken úgy hírlett, hogy ekkor tekintette meg másodszor Boldogasszony a gyümölcs-szüretet, a leányok és asszonyok kérését meghallgatva, fogadva a köszöneteket és áldozatokat. Az ekkortájt fogant gyermeket szerencsésnek és Boldogasszony által oltalmazottnak tartották.

SZÜRET, ŐSZI VETÉS IDEJE

Általában szeptember 25. és október 25. közötti időszak. A szőlő leszüretelésének és feldolgozásának, valamint az őszi kenyérgabona és némely ültetvény vetésének legfőbb ideje. Az ekkor végzett kerti munkák és veteményezések már nem túl jelentősek.

SZEPTEMBER 25.	
Kalendárium szerint:	KLEOFÁS, EUFROZINA napja.
Régi naptár szerint: 	Ősz havának kezdete.
Nap-állás: 		Nappal és éjszaka egyforma hosszúságú.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és idény-munkák elvégzése. Többnyire ekkor vetették a rozsot, és hűvöses hegyvidékeken is ekkor kezdődött az árpa-vetés. Búza-vetésre is többnyire megfelelt ez a nap. Néhol úgy hitték, hogy kerülni kell az erdőket, mert e napon „költöznek oda” a kígyók, elhagyva a mezőket-legelőket (hogy átteleljenek). Máshol úgy vélték, hogy ekkortól várhatók az őszi esők.

SZEPTEMBER 26.	
Kalendárium szerint:	CIPRIÁN és JUSZTINA napja.
Csillag-naptár: 	Égi kút a Zeniten.
Jellege: 		Dogos nap, az esedékes munkák elvégzésével.

Magasabb vidékeken (ahol már sáros fagyok is várhatók) igyekeztek erre az időre betakarítani a gyökér-zöldségeket. Az ekkor esett esőt - többfelé - hasznosnak tartották (gyógyítja a földet), jó előjelnek a jövő évi gazdag terméshez. Ugyanakkor, a szőlő esetében ezt kellemetlennek vélték, mert megbetegíthette a szemeket. Néhol, ekkor tartották meg az őszi vásárt.

SZEPTEMBER 27.	
Kalendárium szerint:	KOZMA és DAMJÁN napja.
Jellege: 		Dolgos időszak.

Egyes vidékeken ekkor fejeződtek be a kerti munkálatok, zöldség-félék begyűjtése. Ekkor kezdődött a káposzta savanyítása, valamint a zöldség-félék szárítása, aszalása, savanyítása. Ezt a napot a kalákában végzett munka, majd közös étkezés és mulatozás tette emlékezetessé. Néhol a káposzta-feldolgozást csapatostul végezték. Lányok és legények vágták a káposztát (közben ismerkedhettek). Az asszonyok a káposztát dézsákba rétegezték és ízesítették, amit aztán a férfiak kádban alaposan megtapostak (hogy tömörödjön és levet eresszen).

SZEPTEMBER 28.	
Kalendárium szerint:	VENCEL, KARITON napja.
Régi naptár szerint. 	Egykor ünnep. Szőlősgazdák és pásztorok napja.
Jellege: 		Termés- és időjósló nap.

Felvidék egyes melegebb vidékein és Buda környékén ekkor kezdődött a szüret. Többfelé ekkor kezdték behajtani a ridegtartású marhákat a legelőkről. Napos-meleg ideje kellemes őszt jósol. Esője (vagy száraz napja) pedig napfényes tavaszt hoz. Ha ekkor viharos az idő, akkor a meleg idő is véget ért (míg más változat szerint, ez éppen meleg időt jelez későbbre). Úgy is hírlett, hogy „amilyen most Vencelkor, olyan lesz majd György-napkor” (ápr. 24) az időjárás. Azt is mondták: ha nem fagyott Vencel előtt, nem fog fagyni Jakab (okt. 9.) előtt.

KISFARSANG ÜNNEPKÖRE

Szeptember 29-től november 25-ig tartó időszak. Ebbe tagozódtak a szüreti mulatságok, állat-behajtási ünnepek, mesterség-napok és vásárok, az őszi lakodalmak és közösségi vacsorás-vígasságok. Magába foglalva a kegyeleti emléknapokat is.

SZEPTEMBER 29.	
Kalendárium szerint:	MIHÁLY, KYRIAK napja.
Jellege: 		Dolgos, közösségi nap.
Sokadalma:		Sok városban őszi nagyvásár.
Népies megnevezés: 	KISFARSANG kezdőnapja.

Az őszi lakodalmi időszak kezdete. Ekkor hajtották vissza a György napján (április 24.-én) kihajtott állatokat. Pásztorok elszegődésének és számadásának ideje. Régi pásztor-ünnep, mulatságokkal, leány- és kirakodó vásárokkal, bálokkal, lagzikkal, vendégeskedésekkel. Nőknek tilos volt mosni, mángorolni. Alföldön és Eger némely vidékén többnyire ekkor kezdődött a szüret.

A néphit szerint ekkortól „bezárul a természet”, vagyis: ezután a méhek már nem gyűjtenek, a halak is a víz mélyére húzódnak, és a fű sem növekszik ezután. Úgy tartották, hogy az ekkor vetett őszi búza vagy rozs nem rozsdásodik. Néhol, az ég dörgése hosszú őszt vagy kemény telet hirdetett, viszont az összebújó juhok mindenhol hideg télre utaltak. Ha lehetett még röpködő fecskét látni, akkor a hideg idő még távol volt. Meleg-fényes napja jó gabona-termést ígért jövőre. Tiszta éjszakája hideg telet jelenthetett, ködje és esője pedig lucskosat.

Helyenként úgy hitték, hogy az e napi időjárás megmutatja, hogy milyen is lesz a jövő évi Fülöp-Jakab (május 1.). Ha pedig már e nap előtt is hideg és esős-viharos volt az idő, az már igen kemény telet jelez. Erre utalt, ha e napon erős szél fújt nyugatról vagy északról. Erős villámlásai jó rozs- és bortermést jósoltak, de nagy szeleket és kevés gyümölcsöt.

SZEPTEMBER 30.	
Kalendárium szerint:	JEROMOS, MIHAIL, GRIGOR napja.
Polgári naptár szerint: Szeptember hónap vége.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.
Népies megnevezés: 	Pásztor-év kezdőnapja.

A háziállatok szemléjének és elhelyezésének ideje. A téli felkészülés kezdete. Többfelé a nyári szállásokból ekkor költöztek át a télibe. Napi fő feladatok: istállók-ólak takarítása és javítása, beteg-sérült állatok ellátása és gyógyítása. A debreceni 9 napos őszi vásár kezdőnapja (vásárnapok beosztása a téli vásárnál leírtakkal megegyező).

OKTÓBER

Régi kalendáriumok csíziója szerint, a magnak való káposztát Orsolya (okt. 21.) után kellett gyökerestől felszedni, hogy tavasszal kiültethessék. Ezt, a felszedett sárga és fehér répákkal szalmás veremben tárolták. Akkortól lehetett a vad vagy oltott fácskákat is ki- vagy átültetni, hogy bizton megeredjenek. A következő évi káposztás kerteket is ekkor trágyázták.

OKTÓBER 1.		
Kalendárium szerint:	MÁRIA, REMIG, MIRIAN napja.
Polgári naptár szerint: Október hónap kezdete
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.
Népies megnevezés: 	BOLDOGASSZONY VÉDELME.

A szükséges munkálatok levégzésének ideje. Többfelé ekkor vetették az árpát. Néhol úgy tartották: ha magasra nő a gaz, akkor télen sok hóra lehet számítani. Ekkor kóstolták meg először a próbaszüretkor préselt murcit. Döntöttek a főszüret napjáról (ha még nem szüretelték le a szőlőt). Egyes vidéken úgy regélték, hogy Boldogasszony ilyenkor terjeszti ki védőerejét a beérett termésekre, nehogy azokat az időjárás tönkretegye. A debreceni őszi vásár 2. napja.

OKTÓBER 2.		
Kalendárium szerint:	LEODEGÁR, LOMÉR napja.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

A szokásos napi és idény-munkálatok elvégzésével. Hűvösebb vidékeken ekkor ellenőrizték és helyezték biztonságba a méhkasokat, ekkortól számíthattak az első fagyokra. Néhol úgy tartották, hogy a keletről fújó szél száraz-kemény, a nyugatról fújó pedig borongós-tocsogós telet hoz. Több felé ekkor kezdődtek a fiatalok esti összejövetelei, és a szüret-idei lakodalmak. Debreceni őszi vásár 3. napja.

OKTÓBER 3.		
Kalendárium szerint:	KANDID, ÉVALD napja.
Jellege: 		Kevésbé ismert időjósló nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

A szokásos rutin szerint végezték az őszi munkákat. Úgy hitték, hogy az e napi széljárás megjósolja a tél-időt. Északi szél kemény hideget, a déli pedig enyhét hirdet. A keleti szél száraz telet, a nyugati pedig nedveset sejtet. A lassan terjengő köd és langyos idő: szép őszre mutat. Ekkortól már nem vetettek rozsot. A debreceni őszi vásár 4. napja.

OKTÓBER 4.	
Kalendárium szerint:	FERENC, DOMNINA napja.
Jellege: 		Egykor ünnep, majd dolgos nap.
Sokadalma:		Sok városban őszi nagyvásár.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Kárpát-medence nyugati és dél-nyugati karéján ezt az időszakot (a Ferenc- vagy búza-hetet) tartották legalkalmasabbnak az őszi búza elvetésére. Arrafelé - néhol - ekkor kezdődött a szőlőszüret is. Máshol, ostort durrogtattak valamely „helyben ismeretes” gonosz szellemek elűzésére. Volt, ahol nyírfagallyakat tettek a kotlós fészkébe, hogy a tojások kikeljenek, csirkék is megmaradjanak. Úgy tartották, hogy ezután már hűvös reggelek várhatók. Hideg északi szele fagyos télre mutat. Debreceni őszi vásár 5. napja.

OKTÓBER 5.		
Kalendárium szerint:	AURÉL, AJMÁR, KARITINA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

A szükséges munkálatok elvégzése volt a legfontosabb. Néhol úgy tartották, hogy ekkortól várható a hűvösödés, a Nap melege csökken. Máshol, ekkor kezdődött a csapadékos őszi időszak és a lombhullás. Egyes vidékeken úgy tudták, hogy vigyázni kell a tűzre, mert ezen a napon könnyen bajt okozhat. Debreceni őszi vásár 6. napja.

OKTÓBER 6.		
Kalendárium szerint:	FÉT, TAMÁS (néhol ÁBRÁN) napja
Jellege: 		Mára szinte ismeretlen, egykori jeles nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Ekkor szemlélték meg szőlő-érést és az őszi vetést (amit még e nap illett befejezni). Estefelé elégették a napközben összesepert leveleket, felesleges gizgazt, és beteg növényi részeket. Hagyták füstölni, hogy „elriassza a talaj menti fagyot”. Néhol úgy tartották, hogy az ekkor esett eső már a hideg télnek hírnöke. Debreceni őszi vásár 7. napja.

OKTÓBER 7.		
Kalendárium szerint:	MÁRK, SZERGISZ és BAKKUSZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.
Népies megnevezés: 	OLVASÓS BOLDOGASSZONY napja.

Sokfelé ekkor kezdődött a cékla szedése. Néhol, a sötét est-időben, leányok és fiatal özvegyek szerelmi jóslásokkal és vőlegény-bűvöléssel múlatták az időt. Az a legenda járta, hogy Boldogasszony a Nyár Urával ekkor veszi számba a szőlőtermést, megáldja a szüretelőket és oltalmába veszi a hadra képes legényeket. A debreceni őszi vásár 8. napja.

Egyes vidékeken e napon kezdték a cséplést. Napközben minden tüzet kioltottak. Este pedig a helyi közösség együttesen (régi módon) új tüzet „csiholtak”. Amelyről aztán gyertyát vagy mécsest gyújtottak és a lángot hazavitték. Azzal élesztve új tüzet az otthoni kemencékbe. Úgy regélték, hogy a Tűz Úrnője és a Ház szelleme ekkortól együtt védi az otthont, tavaszig.

OKTÓBER 8.		
Kalendárium szerint:	PELÁGIA, TAISZ napja.
Jellege: 		Általában dolgos, néhol nem túl jelentős időjelző nap.
Sokadalma: 		Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Sokfelé ekkor kezdődött a káposzta-darabolás. Ha észak-nyugati szél fújt, akkor akár havat is hozhatott. Ha a hó a nedves talajra hullva lassan olvad, akkor közel már a tél. Néhol ekkor tartották a baromfi-vásárt. A debreceni őszi vásár 9. napja.

OKTÓBER 9.		
Kalendárium szerint:	DÉNES, JAKAB napja.
Jellege: 		Régi időjósló és próbaszüreti borkóstoló nap.
Sokadalma:		Egy-két városban őszi nagyvásár.

Ekkorra ért be a Szüreti Boldogasszonykor (szept. 24-én) szedett szőlő mustja, ami alapján dönthettek a nagyszüret napjáról. Többfelé, a szőlősgazdák ekkor szervezték a szüreti kalákákat, takarították a pincéket, előkészítették a borászati felszereléseket. Néphit szerint az ekkor esett eső árt a szőlőnek, esős októbert vagy hideg telet jelez. Az e napon esett hó már korán kezdődő télre utal.

OKTÓBER 10.	
Kalendárium szerint:	GEREON, EULAMP és EULAMPIA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és időszakos munkák elvégzése. Gyakran ekkor vetették az őszi búzát, de az árpa-vetés már a végét járta. Többfelé ilyenkor ellenőrizték és helyezték biztos helyre a kaptárokat, méhkasokat. Néhol helyi őszi vásárt is tartottak.

OKTÓBER 11.	
Kalendárium szerint:	FIRMINUSZ, TEOFÁN napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és idény-munkák elvégzése. Ekkortól már nem vetettek árpát, mivel ezután már nem tudna eléggé bokrosodni. Helyette, szükségből búzát még vethettek (néhány napig). Néhol úgy tartották: ha ez a nap verőfényes, akkor magasra növekszik a már elvetett árpa. És, ha a talaj kellően nedves, kövér lesz a jövő évi kalásza is.

OKTÓBER 12.	
Kalendárium szerint:	MAXIMILIÁN, PROBUSZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos munkálatok elvégzése. Néhol úgy hitték, hogy ezen az éjszakán a csillagok jelzik az időjárást. Ha nem látszódtak a felhőktől, akkor hűvös-esős idő várható. Ha élesen villóztak az éjszakában, az száraz-hideg közeledtét jelezte. Ha a Hold széles-ködös udvarában látszódott, az akár deret vagy havat is jelenthetett.

OKTÓBER 13.	
Kalendárium szerint:	KÁLMÁN, EDUÁRD, KÁRP napja.
Jellege: 		Dolgos, védekező nap.
Sokadalma:		Néhány városban őszi nagyvásár.

Több vidéken, ekkor takarították a hálóhelyeket. Kiürítették a szalma-zsákokat, tartalmát a többi szeméttel az udvar végibe hordták (almozásra nem használták). A zsákokat az ágynemű-huzatokkal kimosták, szabadban szárították. Majd, a szalma-zsákokat friss szalmával töltötték és tiszta ágyakat vetettek. Napnyugta után a kert végibe hordott régi szalmát meggyújtották, füstöltették. Éjszakára, az egész ház népe tiszta ágyban álmodhatott.

OKTÓBER 14.	
Kalendárium szerint:	KALLISZT, PARASZKEVA napja.
Jellege: 		Dolgos, háztapasztó nap.

A szükséges napi és idény-munkák elvégzése az első. Többfelé, e napon vetettek még búzát, de ezután már csak a déli vidékeken. Egyes XVII. századi kalendárium szerint e nap igencsak megfelelő a ház- és istálló-falak tapasztására. Néhol úgy tartották, hogy amilyen ez a nap, olyan lesz a tél. Máshol úgy vélték, hogy a nap délelőttje az őszre, délutánja a télre mutat.

Némely vidéken bezárkózó nap. Úgy tartották, hogy az őszi idő bevégeztetett, kezdődik a téli időszak. Tavaszig, a mezei és kerti munkát az asszonyok és lányok befejezték. Ekkortól, a faluházakban közösen dolgoztak (kukoricát morzsoltak, tollat fosztottak, fontak, szőttek, varrtak, hímeztek, kelmét festettek). Itt találkozhattak esténként a lányok és legények. E naptól kezdődött arrafelé az állandó fűtési és lakodalmi időszak. Egyes vidéken úgy regélték, hogy a Boldogasszony ekkortól engedi át a földet az elmúlás erőinek.

OKTÓBER 15. 	
Kalendárium szerint:	AURÉLIA, HEDVIG, LUCIÁN, TERÉZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Régi szüretkezdő idő Mátra-alján, Balaton környékén és Baranyában, valamint Dunántúl egynémely részein, és néhol Erdélyben. Bácskában és Bánátban asszonyi dologtiltó nap, mosási és kenyérsütési tilalommal. Ehelyett, az asszonyok serénykedhettek a gyümölcs-szedésben és elrakásban, zöldségek felszedésében és savanyításában. Úgy tartották, hogy „Teréz már a télre tekintget”. Vagyis, e naptól már a fagy is megjelenhet a magasabb vidékeken. Kárpát-medence keleti végein rontásűző napnak tartották, a fiatal leányokat és legényeket bűbájjal igyekeztek megvédeni a szemmel veréstől és a megrontástól, valamint a tisztátalan lelkektől.

OKTÓBER 16.	
Kalendárium szerint:	GÁL, IZAUR napja.
Régi naptár szerint. 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Manapság dolgos (némi tiltásokkal), időjósló nap.
Sokadalma:		Néhány városban őszi nagyvásár.

Néhol, e napon nem vetettek őszi búzát, nehogy az jövőre megüszkösödjön. Sokfelé ekkorra ért be a makk, így e napon kezdődhetett a disznókondák kihajtása és makkoltatása. A bő makktermés - állítólag - hosszú és hideg telet jósolt. Hűvösebb vidékeken a halfogást e naptól befejezték, „hagy hízzanak a halak a téli halászásig”. Ezt tartották az almaszüret utolsó kedvező napjának. Úgy vélték, ha e nap esik az eső, akkor tocsogós karácsony várható. De ha száraz-napos, akkor az eljövendő nyár is forró lesz. Erdély több vidékén ekkor kezdték a szőlőszüretet.

OKTÓBER 17.	
Kalendárium szerint:	FLORENTIUSZ, ANDREV napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az ekkor szokásos napi és idény-feladatok teljesítése volt elsődleges. Némely, kelet-kárpáti erdős-hegyes vidéken e nap elkerülték az erdőt. Tilos volt a fahordás és a gyümölcs-szedés is. Úgy hitték, hogy az erdei rém (leszi, lesik, liszovik) megijesztheti vagy megbüntetheti a háborgatókat. Csak a gyantaszedők, szén- és mészégetők járhatták az erdőt.

OKTÓBER 18.	
Kalendárium szerint:	LUKÁCS, JULIÁN napja.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma:		Sok városban őszi nagyvásár. Zengővárkonyi leányvásár.

Többnyire a mezei és kerti munkák befejezése, valamint a termények tárolása, tartósítása adta a napi feladatokat. Sok helyen ekkor kezdték a fehércselédek (asszonyok és lányok) fonni a fonalat, és szőni a legsürgősebb kelméket. Ilyenkor készítették elő (tisztították, festették) a nemezhez szükséges gyapjút is. Borsod vidékén ekkortájt kezdődött a szőlőszüret, Mecsekben pedig a gesztenye-szüret. Arrafelé, ez volt a legzsúfoltabb lakodalmas nap.

OKTÓBER 19.	
Kalendárium szerint:	PTOLEMÁJOSZ, OVÁR napja.
Csillag-naptár: 	Szöglet-csillag legmagasabban
Jellege: 		Dolgos nap.

Többnyire, a szükséges napi és idény-munkák elvégzésével telt az idő. Erdős vidékeken előkészítették a szekereket és szerszámokat, hogy a kidőlt-kitört fákat mielőbb behordhassák és felhasogathassák (tüzelőnek). Ekkortól már igyekeztek a búza vetését is befejezni. Néhol úgy tartották: ha szinte egész nap szélcsend van, akkor rohamos lehűlés várható.

OKTÓBER 20. 	
Kalendárium szerint:	VENDEL, ARÉM napja.
Jellege: 		Dolgos és zárt nap.

A szokásos napi és idény-foglalatoskodással telt a nap. Sok helyen nem hajtották ki a jószágot, nem fogták be és vásárra sem vitték. Néhol, a jószágtartók és pásztorok ünnepének tekintették, közös lakmározással, iszogatással és mulatozással egybekötve. Arrafelé, e napon tartották a juhászok leány-vásárát is.

OKTÓBER 21.	
Kalendárium szerint:	ORSOLYA, HILÁRION napja.
Csillag-naptár: 	Gyenge csillag-hullás dél-kelet felől, Kaszás csillagkép irányából.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma:		Sok városban őszi nagyvásár.

A szükséges napi és idény-munkálatok elvégzésének ideje. Néhol úgy tartották, hogy ha szép-napos az idő, akkor a tél is tiszta-hideg lesz. Más változat szerint, amilyen ez a nap, olyan lesz a tél utolsó napja. Egyes vidékeken ekkor takarították be a káposztát. Somló-vidéken pedig a szüretkezdésnek volt az ideje.

OKTÓBER 22.	
Kalendárium szerint:	KORDULA, ABERK, SZERGIJ napja.
Égi naptár szerint: 	Mérleg havának vége.
Csillag-naptár:	Gyenge csillag-hullás dél-kelet felől, Kaszás csillagkép irányából.
Jellege: 		Dolgos nap.

Legtöbb helyen már a télre készültek. Kalákában szekerekkel kivonultak, hogy a közeli erdőből behordják a nyáron kiszáradt fákat. Otthon tűzifának felhasogatták. Ekkortól kezdték szedni Tokaj vidékén az aszúszemeket.

OKTÓBER 23.	
Kalendárium szerint:	SZEVERINUSZ, ARAMD napja.
Égi naptár szerint: 	Skorpió havának kezdete
Jellege: 		Dolgos nap.

Esedékes napi és idény-munkák elvégzése. Néhol úgy hitték: e napon a Hold megmutatja, milyen is lesz a tél. Ha a Hold növekvő, akkor korai, hideg és száraz tél várható. Ha viszont csökkenő, akkor a tél késik, esős-sáros időt hozva maga előtt. Ha telihold környékén jár, akkora Tél rendesen jön, és január közepére várható a leghidegebb ideje. Az e napi telihold egyúttal azt is jelzi, hogy az időjárás - az elkövetkezendő néhány napban - az ellenkezőjére változhat.

OKTÓBER 24.	
Kalendárium szerint:	MAGLORIUSZ, PROKLUSZ, ARÉT, RÁFAEL napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és idény-munkák végzésének egyszerű napja. Többnyire a gabonaőrlés ideje, hogy elegendő liszt legyen télire. Vízimalmok teljes üzeme az első fagy beköszöntéig. A megőrölt liszt otthoni átrostálása, zsákolása, férgektől biztos és száraz helyen tárolva.

OKTÓBER 25.	
Kalendárium szerint:	KRISZPIN és KRISZPIA, MARCIÁN napja.
Régi naptár szerint: 	Ősz havának vége
Jellege: 		Többnyire dolgos, néhol időjósló nap.

Ha az éjszakai égbolton a csillagok hunyorognak, akkor az időváltozást jelez. Ha éles fénnyel villóznak, az szeles-száraz időt jósol. Fényes csillagos égbolt fagyra utal, a homályos-ködös pedig esőre. Egyes vidéken úgy regélték, hogy a Családok Anyja e napon járja be a környéket, hogy az arra méltó asszonyokat segítse.

BEHAJTÁS IDEJE

Általában október 26-tól november közepéig-végéig terjedő időszak (az időjárástól függően). Néhol, már hamarabb is kezdődhetett, és többnyire a makkoltatott disznókondák beterelésével zárult. Ezt követően - a tavaszi kihajtásig - az állatokat védett helyen tartották, és a felhalmozott takarmányból etették.

OKTÓBER 26.
Kalendárium szerint:	DÖMÖTÖR, ARISZT napja.
Régi naptár szerint: 	Őszutó havának kezdete.
Jellege: 		Kárpát-medence keleti felében a juhászok napja.
Sokadalma:		Sok városban ősz-utói nagyvásár.

Ekkor hajtották be a legelőkről (vagy a nyári szállásokról) a juhokat. Ekkor adtak számadást a juhászok gazdáiknak a rájuk bízott állományról. Ekkor állapodtak meg gazdáikkal a további szolgálatukról, vagy más gazdához szegődtek. Mivel általában egy évre szólt a szerződés, ezért a Dömötörtől a következő Dömötörig tartó időszakot juhászévnek is nevezték. Az elszámolást követően a juhászok vacsorás mulatságot is tartottak, Ezt mondták juhászbálnak (juhtornak, „Dömötörözésnek”) amely néhol több napig is eltarthatott (egy Dömötör-hétig). Egykor e napon tartották többfelé a „birka-vásárokat” is. Néhol úgy vélték, hogy az e napi hideg szél már a kemény tél előjele. Az e nap esett eső pedig sáros-ragadós ősz-véget jósol.

OKTÓBER 27.	
Kalendárium szerint:	SZABINA, NESZTÓR napja.
Jellege: 		Dolgos-tisztító nap.

Az éppen szükséges napi és idény-munkák elvégzésélet telt ez a nap. Többnyire a ház takarításával és javítgatásával (téli felkészítésével) voltak elfoglalva. Nagymosás és fürdés ideje. Ha e nap vasárnapra esett, akkor ezek elvégzése másnapra tolódott.

Némely vidékeken asszonyi dologtiltó nap. Ilyenkor többnyire gyógynövények gyűjtésével, családtagok, rokonok-komák kúrálásával foglalkoztak. Naplemente után pedig összegyűltek, fiatal lányokat okítottak „asszonyi dolgokra és furfangokra” igézésre és rontások hárítására. Néhol úgy vélték, hogy e nap éjszaka „Péntekasszony” (Mokos) is meglátogathatja a házat, ezért illett némi ételt hagyni az asztalon, hogy ne háborgassa az ott lakókat.

OKTÓBER 28.	
Kalendárium szerint:	SIMON és JUDÁS, TERENC és NEONILLA napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Dolgos, káposzta-nap.
Sokadalma:		Sok városban ősz-utói nagyvásár.

A szokásos munkák elvégzésének ideje. Egyes XVII. századi kalendárium szerint e napon kell „vágni” a káposztát. Különösen a fonás és a fonalfestés vált sürgőssé az asszonynép számára. Amely kiegészülhet az előző napról elmaradt „tisztító munkálatokkal”. Hegyalján, e napon kezdődött a szüret, az aszúszemek begyűjtésére. Néhol úgy tartották, hogy ekkor már érződik a tél eleje. Egyes vidékeken a tél kezdőnapjának számították. Arrafelé úgy gondolták, hogy ha aznap keletről fúj a szél, akkor a tél eleje lesz a hidegebb. Ha délről, akkor a közepe; ha nyugatról fúj, akkor a vége. Ha pedig északról, akkor hosszan fog tartani a hideg.

OKTÓBER 29.	
Kalendárium szerint:	NÁRCISZ, SALAMON, NASZTÁZIA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az éppen szükséges napi és idény-munkák elvégzése. Kárpát-medence túlnyomó részén a szüret befejeződött. Többfelé úgy tartották, hogy ha borús az idő, akkor az akár havat is hozhat. Amit a Hold „udvarossága” és a csillagok homályossága is megerősíthetett.

OKTÓBER 30.	
Kalendárium szerint:	ZENOBIOS és ZENOBIA, ETRÓP napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Igyekeztek a kerten kívüli munkákat mielőbb befejezni, mert az utak egyre nedvesebbek, süppedősebbek. A ház körüli utak kátyúit betemették. Egyes hűvösebb vagy hegyesebb vidékeken ekkor készítették elő a szánokat, hogy a szekeret időben azzal felválthassák.

OKTÓBER 31.	
Kalendárium szerint:	FARKAS, EPIMAK napja.
Polgári naptár szerint: Október hónap vége.
Jellege: 		Dolgos, zárt gyógyító és rontásűző nap.

Napközben sokfelé gyógynövényeket gyűjtöttek, a hozzáértők gyógyítgattak és rontást űztek. E napon nem fogadtak vendégeket, nem adtak és nem is kértek kölcsön. Úgy tartották: ha valamit kiadnak a házból, akkor túladnak a szerencséjükön is. A vacsora végeztével többnyire kártyáztak, jósoltak, régi-családi dolgokról beszéltek, meséltek és regéltek. Néhol az volt szokásban, ahogy a legények maskarába öltöztek, és világító töklámpással járták a falut, másokat ijesztgetve. Egyes vidéken úgy regélték, hogy - napnyugtától napfelkeltéig - az elhunytak lelkei visszatérhetnek régi otthonaikba. Ezért arrafelé, vacsorakor külön terítéket tettek az asztalra, a rég elhunyt őseik megvendégelésére. Ezt hajnalig ott is hagyták, hogy a betérő rokon-lelkek ehessenek-ihassanak, és nyugton hagyják az élőket. Máshol, még mécsest is tettek rövid időre az ablakba, hogy az elhunyt szelleme hazatalálhasson.

NOVEMBER

Régi kalendáriumok csíziója szerint, Katalin táján (nov. 25.) holdfogyáskor szokás a téli lisztet őröltetni, mert akkor sokáig eláll. Ökröt, disznót, tehenet, ünőt, kecskebakot és ludat ekkor vágtak, sózták és füstölték, hogy legyen mit a téli időben asztalra tenni.

NOVEMBER 1.	
Kalendárium szerint:	SZTREMON, KOZMA és DAMJÁN napja.
Polgári naptár szerint: November hónap kezdete.
Jellege: 		Dologtiltó, kegyeleti vagy zárt nap.
Sokadalma:		Sok városban ősz-utói nagyvásár.
Népies megnevezés: 	MINDEN SZENTEK napja.

Némely házimunkán kívül (úgymint: főzés, mosogatás, kenyérsütés, kisebb mosás) szinte minden tilos volt. Nem szabadott földmunkát végezni, varrni, takarítani, terményekkel és felszerelésekkel foglalkozni. Néhol, e napon kimentek a temetőbe, rendbe rakni halottaik sírját. Ahová többnyire égő gyertyát is letettek, sőt helyenként még étel-ital kóstolót (áldozatot) is raktak a sírokra. Szórványosan az is szokásban volt, hogy amíg a temetőt járták, egy gyertyát a házukban égve hagytak (hogy a halottaik lelke hazatalálhasson). Máshol, zárt napnak tartották, és az ilyesfajta temetőjárásra csak a következő napon került sor.

Egyes vidékeken ekkor (nem az előző nap este) terítettek az elhunytak lelkeknek, a vacsorai asztalon. Ezt a terítéket is otthagyták hajnalig, hogy az éjjel betérő rokon-lelkek ehessenek-ihassanak, és nyugton hagyják az élőket. Többnyire mindenhol esti gyertya- vagy mécses-gyújtással emlékeztek meg elhunyt rokonaikról. Volt ahol csak eggyel, volt ahol minden halottuknak külön gyertyát gyújtva. Viszont, néhány helyen a gyertyagyújtással még jósoltak is maguknak: mindenki gyújtott gyertyát, és akié a leghamarabb „elfogyott” - úgy gondolták - az fog legelőször meghalni közülük.

Hegyvidékeken úgy vélték: ha a tölgy (bükk, cser) ága nedvezik, akkor enyhe tél várható; ha viszont száraz, akkor kemény lesz tél. Néhol, ezen a napon ember-vásárokat tartottak. Vagyis, ekkor fogadták fel az új cselédeket, ekkor kötöttek egyezséget a szolgálatba szegődő legényekkel. Még termény- és állatvásárra is volt példa e napon.

NOVEMBER 2.	
Kalendárium szerint:	VIKTORIN, AKIND napja.
Jellege: 		Dologtiltó, kegyeleti, zárt nap.
Népies megnevezés: 	MINDEN LELKEK napja, ismertebb nevén HALOTTAK napja.

E napon is tilos volt a földmunka, az építés és a meszelés, valamint a mosás és mángorlás. Több vidéken meghonosodott az a szokás, hogy nemcsak ekkor tiltották a mosást, hanem az e napot követő vasárnapig. Sokfelé ekkor mentek ki a temetőbe, ahol kicsinosították a halottaik sírját. A sírokon gyertyát gyújtottak, virággal ékesítették, néha még áldozati ételt vagy italt is hagytak a síron. Egyes vidékeken a kivonult rokonság megterített a sírnál, és ott fogyasztották el közös ebédjüket. Közben némi ételt is rakva a sírra (hogy a halott is jóllakjék). Máshol az járta, hogy kis pogácsákat és béleseket sütöttek, és azokból nemcsak a sírokon hagytak, de a temető kapujában várakozó koldusoknak is adtak belőle. Napnyugta után - többnyire - csak ott gyújtottak gyertyát, ahol az esőző este még nem tették meg. Néhol tartotta magát az a morbid vélekedés: ha e napon sok eső esik, akkor a következő évben sokan meghalnak a környéken élők közül, vagy valami fertőző betegség üti fel a fejét a vidékükön.

NOVEMBER 3.	
Kalendárium szerint:	HUBERT, VINFRIDA, PIRMIN napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és idény-munkák elvégzésével telt ez a nap. Sokfelé ekkor állították az útjelző póznákat, útkereszteződéseknél pedig az előkészített máglyarakásokat. Azért, hogy hófúvásban is megtalálják a helyes utat, éjjel se tévedjenek el. Néhol, még a falu közepén is máglyarakást halmoztak fel, hogy szükség esetén jelzőtűzként vagy melegedőként szolgáljon. Ellenőrizték a haraglábat, megerősítették a magasleseket. Úgy tartották, ha egész nap fényes-tiszta az égboltja, és még éjszaka is jól látszanak a csillagok, akkor a fagy már nagyon közeleg.

NOVEMBER 4.	
Kalendárium szerint:	KÁROLY, JOHANN napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az ekkoriban szokásos napi és idény-munkák elvégzése volt elsődleges. Néhol, viszont az asszonyok titokban szövetkeztek, összegyűltek és mulatoztak, megtréfálták a munkából visszatérő férfiakat. Kiokították a lányokat, ijesztgették a legényeket.

NOVEMBER 5.	
Kalendárium szerint:	IMRE, GALATION napja.
Régi naptár szerint. 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma:		Sok városban ősz-utói nagyvásár.

A szükséges napi és idény-munkák végzése. Néhol úgy vélték, hogy ha e napon hódara hullik, akkor Katalin-napra (nov. 25.) a hó már bokáig is érhet. Máshol, a Mindenszentek (nov. 1.) napjára sütött pogácsa (vagy béles) maradékának morzsájából szétszórtak egy maréknyit a mezőn, hogy a föld jó termést hozzon a következő évben.

NOVEMBER 6.	
Kalendárium szerint:	LEONÁRD, PAULOSZ napja.
Csillag-naptár: 	Kis-göncöl leg-északabbra.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma:		Sok városban ősz-utói nagyvásár.

Az ekkoriban szokásos napi és idény-munkák elvégzésévelt telt ez a nap. Több helyen ekkor vezették be a leánykorba lépőket a fonóba. Rendszerint, a lány anyjának komaasszonya által. Mivel nem tartották szerencsésnek, hogy anya és lánya együtt, egy fonóban ténykedjen. Ahol a leányt az asszonyok és idősebb lányok kitanították arra, hogyan kell ismerkedni és viselkedni a legényekkel, azokat elcsábítani és „ujjuk köré csavarni”, illendően szerelmeskedni.

TARTALÉKOLÁS IDEJE

November 7.-től november 30-ig tartó időszak. Ez idő alatt vágták-gyűjtötték a tűzre valót. Ekkor válogatták ki a télen is megtartandó állatokat. Levágva és feldolgozva, vagy vásárokban eladva a felesleget, a télire begyűjtött takarmányból ki nem tarthatókat. Igyekeztek ekkorra szervezni a lakodalmakat is, hogy a felesleget még tél előtt felhasználhassák.

NOVEMBER 7.	
Kalendárium szerint:	ENGELBERT, HIERÓN napja.
Csillag-naptár: 	Részeg asszony a Zeniten.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és idény-munkák végzésének ideje. Többfelé, ekkortól kezdték kivágni a nyáron kiszáradt fákat. Összeszedték a szelek által letört ágakat, feldarabolták a kidőlt fákat. A nemesebb rönköket mestereknek eladták, a csúnyáját pedig építőanyagnak faragták, vagy tűzifának feldarabolták, hazafuvarozták. Úgy tartották, hogy az ekkor be nem gyűjtött tüzelő miatt, a tél második felében már fagyoskodhatnának.

NOVEMBER 8.	
Kalendárium szerint:	SZEVER GOTTFRIED, MIHAIL, KOLOZS napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Akkortájt szokásos és idény-munka adta a napot. Néhol úgy tartották: minél enyhébb-melegebb a nap, annál keményebb a télközép. Alföldön ekkor készítették elő szánokat, javítgatták azokat, hátha hamar jön a jég és hó. A patakokon átívelő hidakat erősítették, az oda vezető utakat póznákkal kijelölték (nehogy hófúvás esetén eltévesszék az irányt).

Némely vidékeken e napot a tél kezdetének tekintették. Ekkor hajtották be télire az állatokat, ekkor volt a számadás. Pásztorünnepnek is tartották, állatvásárral és vacsorai vigadozással. Arrafelé, ekkor már közeledett az őszi lakodalmi időszak vége. Igyekezniük kellett, mert ezután házasodásokra már csak a következő év Vízkeresztjétől (jan. 6. után) kerülhetett sor.

NOVEMBER 9. 	
Kalendárium szerint:	TÓDOR, NESZIFOR napja.
Csillag-naptár: 	Nagy-göncöl legészakabbra.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az éppen szükséges napi és idény-munkák végzése adta a napi feladatokat. Úgy tartották, hogy a fagy ekkor ereszkedik le a hegyekből. Néhol, az asszonyok napnyugtától másnap napkeltéig szótlanul tevékenykedtek. Mivel úgy vélték, hogy különben Péntekasszony megbünteti őket a felesleges beszédért, engedetlenségükért vagy gondatlanságukért. Állítólag, amely asszony hibátlanul teljesítette kötelességét, annak teljesülhetett egy kívánsága.

NOVEMBER 10. 	
Kalendárium szerint:	JUSZT, EULAMP és EULAMPIA, ORESZT napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és idény-munka irányította a téli felkészülést. Néhol, az asszonyok e napon nem áztathattak, nem moshattak, néhol még a fürdés és gyermekfürdetés is tiltva volt. Úgy hitték, hogy aki ezt megszegi, azt a Péntekasszony bünteti betegséggel, szőttesének gubancolásával. Ehhez kapcsolódhat az a szokás is, hogy e napon az asszonyok kiterítették a kerítésre szőtteseiket és vásznaikat (szellőzni), hogy láttassák: nincs rajta gubanc.

Néhol, főleg Dunántúl nyugatabbi részén, napnyugta után (Márton-nap előestéjén), a pásztorok sorra járták gazdáik házait. Ahol köszöntve a gazdát, jó kívánságok mellett, egy nyírfavesszőt is átnyújtottak néki. Mondván: tavasszal, majd azzal terelje a jószágokat a legelőre, hogy baj-rontás ne érje azokat. Ezt, a gazda némi itallal és ajándékkal hálálta, megköszönve addigi munkájukat és gondoskodásukat.

NOVEMBER 11.	
Kalendárium szerint:	MÁRTON, TEODÓZ, DRÁKON napja.
Régi naptár szerint. 	Ősi ünnepnap,
Jellege: 		Közösségi fél-ünnep, néhol pásztor-ünnep, sokfelé lakodalom.
Sokadalma:		Sok városban ősz-utói nagyvásár.

E napon lakomákat rendeztek. Úgy tartották: minél többet esznek-isznak és mulatoznak, annál bővebben jut nekik mindezekből a jövő évben is. Ilyenkor vágták a nyárvége óta tömött libákat, hogy ne kelljen azokat feleslegesen etetni-tartani télvíz idején. A combokat és a húsos melleket rendszerint sózták, pácolták, majd télre felfüstölték. A kisütött háj a folyós zsírt adta télire, amiben a sült szárnytöveket és májat is eltarthatták. A kisütött töpörtyűk rendszerint elfogynak majd a hajnali reggeliken. A többi részből és belsőségekből pedig ünnepi levest, sülteket és pörköltöket készítettek. Egyes vidékeken még hurkát és kolbászt is töltöttek liba-nyakba vagy birka-bélbe. Ilyenkor kerülhetett vendég elé az idei bor, az ősz óta lefőzött első pálinka.

E nap egyúttal régi pásztor-ünnep is. Sokfelé, a pásztorok körbejárták a gazdák házait, őket köszöntve és megajándékozva egy frisse vágott terelő-vesszővel. Úgy, ahogy az már az elő nap estéjénél már leíratott. Többnyire disznó-pásztorok voltak (akik a szabadban makkoltattak). Ugyanis, a birkákat Dömötör-napján (okt. 26.-án) már sokfelé behajtották, a marhákat már Mihány-napkor (szept. 29.-én). A liba-pásztorkodás pedig a lányok és gyermekek feladata volt.

Egyes vidékeken, ez a nap volt az éves cseléd-tartás és a legeltetés befejező napja. Ilyenkor, az állatok behajtását és a szánadást, valamint a járandóságok kiadást követően Márton-napi bált tartottak. Ahol, a gazda fizette a következő évre felvett cselédek és legeltetők italát. Egyes vidékeken nemcsak állat- és kirakodó vásárt tartottak ekkor, de még búcsút is.

Néhol, e napon tilos volt mosni és ruhát kiteregetni (nehogy kitörjön a dögvész a négylábú jószágok között). Máshol úgy tartották, hogy ha meleg az idő, akkor Karácsony is enyhe lesz, viszont a januárban már kemény-hideg lesz a tél. De ismert olyan vélekedés is, hogy: ha a napnyugta felhős, akkor enyhe lesz a tél; de ha tiszta és fényes, akkor kemény tél várható.

NOVEMBER 12.	
Kalendárium szerint:	JÁNOS, NIL, MARTIN napja.
Csillag-naptár: 	Fiastyúk a legmagasabban.
Jellege: 		Dolgos és időjósló nap.

Az éppen szükséges napi és idény-munkák elvégzésére ügyeltek. Úgy tartották, ha a cinegék csapatostul repkednek a ház körül, akkor hideg idő várható. Ha napközben zajonganak, akkor tiszta-fényes idő jöhet. Ha viszont kora hajnalban „bandáztak”, akkor a reggeli hidegek esedékesek. A cinegéket akkortól egészen tavaszig etették, hogy oda szokjanak, és óvják majd a gyümölcsöst a kártevőktől.

NOVEMBER 13.	
Kalendárium szerint:	BERECK, MITRE napja.
Jellege: 		Dolgos nap.
Sokadalma:		Egy-két városban ősz-utói nagyvásár.

Az esedékes napi és idény-munkák végzése. Néhol ekkor csukták át a kakasokat és tyúkokat a téli óljukba. De előtte kiválogatták az öregeket, gyengéket és a már nem tojókat, amelyeket elkülönítettek a levágásra. Ekkoriban fejezték be a csónakos halászatot, pihentetve a halakat a jeges léki halászatig. Néhol, kalákában ekkor tették rendbe a porták közötti közös utakat.

NOVEMBER 14.	
Kalendárium szerint:	SERÁP, VENERANT, JUSZTIÁN, ALEXANDER napja.
Jellege: 		Dolgos, vendégváró nap.

A szükséges napi és idény-munkálatok elvégzésének ideje. Az ekkor jövő vendégek többnyire besegítettek a háziak munkájába. Amit aztán közös estebéd és mulatozás követett. Étel volt elég, hiszen e naptól kezdtek vágni az elkülönített kakasokból és tyúkokból. Sőt, Márton-napról is volt még maradék, bőviben.

Némely vidékeken, e napon az asszonyok csak konyhai munkát végeztek (nehogy a családban valaki megbetegedjen). Kis kenyereket sütöttek, amelyekkel a betérőket kínálták, egyúttal jó egészséget kívánva nékik. Máshol úgy hitték, hogy e napon a holtak lelke visszajár, ezért egész nap nyitva hagyták az ajtókat és ablakokat, hogy este a lelkek visszaszállhassanak a temetőbe. Hogy a lelkek megnyugodjanak, a sírjukat napközben rendbe tették, és még ételt-italt is hagytak a síron, kóstolónak. Ismert volt olyan szokás is, miszerint a fiatalok a fonóban szalmabábot készítettek (amely a holt lelkeket jelképezte), felöltöztették és asztalhoz ültették. Miután eljátszottak egy lakodalmat, a bábút levetkőztették, a szalmáját pedig elégették, ezzel a halott lelkét visszaküldve az árnyékvilágba.

NOVEMBER 15.	
Kalendárium szerint:	LIPÓT, GURIÁSZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Az éppen aktuális napi és idény-munkák szerint zajlott az élet. Ez az az időszak, amikor a novemberi időjárás többnyire kitisztult, és sok csapadék sem volt. Ezért, nem lehet véletlen, hogy éppen ekkor tartották több helyen is az őszi kisvásárokat, rendkívüli piacokat.

NOVEMBER 16.	
Kalendárium szerint:	OTMÁR, EUKÉR napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és idény-munka végzése adta ki a napot, szinte ki sem léptek a kapun. Az asszonyok és lányok főleg fonással-szövéssel foglakoztak. A férfiak és legények pedig a bőrök és szőrmék kikészítésével. Valamint, a vágott gyapjú előkészítésével, amit aztán az asszonyok vettek kezelésbe. Színezést, a nyáron gyűjtött növények főzeteivel maguk végezték.

NOVEMBER 17. 	
Kalendárium szerint:	GERGELY, LÁZÁR, ÁNYOS napja.
Csillag-naptár: 	33 évente csillag-hullás, éjfél után Oroszlán csillagkép felől.
Jellege: 		Dolgos, többnyire zárt nap.

Az éppen szükséges napi és idény-munkálatok végzésével múlatták az időt. Többfelé úgy tartották, hogy e napon a gonosz erők bajba sodorhatják az embert. Ezért, otthon kell maradni, és sem szabad másnak tüzet vagy tüzelőt adni (mert különben a boldogság is kikerül a házból).

NOVEMBER 18.	
Kalendárium szerint:	ODO, KOSTANT, ZAKKEUS napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és idény-munkák irányítják ezt a napot is. Néhol úgy tartották, hogy az a lány, aki e nap estéjén vőlegényért fohászkodik az Éghez (vagy Boldogasszonyhoz), igazi férfire találhat. Mivel már kevesebb, mint két hét maradt csak a lakodalmi időszakból, ezért „sietni kellett” annak a lánynak, aki addig férjhez is akart menni. Különben nagyfarsangig várhatott.

NOVEMBER 19.	
Kalendárium szerint:	ERZSÉBET, BARLÁM napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Dolgos és időjósló nap.
Sokadalma:		Sok városban ősz-utói nagyvásár.
Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Néhol úgy tartották, hogy ha leesik az első hó, az kemény telet jelent, míg máshol ezt az enyhe tél hírnökének tekintették. Több helyen, az e napi havazás után, a marhákat már nem engedték ki az istállóból. Ekkor kezdődött a régi, gyöngyösi két napos őszvégi vásár.

NOVEMBER 20.	
Kalendárium szerint:	AMPÉL, GREGOR napja.
Jellege: 		Dolgos és időjósló nap.
Egyes helyeken nevezetes-többnapos vásár.

Sokfelé (a hidegebb felvidéki és erdélyi vidékeken) úgy hitték, hogy ha legalább félarasznyi hó borítja a rozs-vetést, akkor nem kell aggódni. Ha nem fúj a szél, hirtelen fagy várható. Ha előző nap északi szél fújt, akkor jobb a faluban maradni. A régi gyöngyösi őszvégi vásár 2. napja (amely, a régi leírások szerint többször meghiúsult a hirtelen jött esős vagy havas időjárástól).

NOVEMBER 21.	
Kalendárium szerint:	MÁRIA, GELÁZ napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Égi naptár szerint: 	Skorpió havának vége
Jellege: 		Nem túl ismert időjósló nap.
Népies megnevezés:	MEGJELENŐ BOLDOGASSZONY napja.

Néhol úgy tartották, hogy amilyen ez a nap, olyan lesz a tél is. Vagyis, ha borús-latyakos, akkor a tél is olyan lesz. Ha tiszta-fényes, akkor a tél napos-hideg lesz. Ismert olyan vélekedés, hogy ha zúzmarás, akkor nagy hó várható; ha pedig ködös, akkor tocsogós idő közeleg. Máshol úgy vélték: ha e nap éjszakája kristálytiszta és ragyognak a csillagok, akkor hideg január várható. Egyes vidéken úgy regélték, hogy Boldogasszony ekkor tekinti meg a vidéket, meggyőződve arról, hogy mindenhol véget ért a betakarítás, kezdődhet-e a föld bezárkózása.

NOVEMBER 22.	
Kalendárium szerint:	CECÍLIA, FILEMON napja.
Égi naptár szerint: 	Nyilas havának kezdete
Jellege: 		Kevésbé ismert időjósló nap.

Ha a fákat zúzmara lepi, kemény fagy közeleg. Ha ködös ez a nap, akkor latyakos-süppedős idő várható. Ha felhős és havazik, akkor jövő májusban is lesz elég eső. Ha eddig nem jött meg a hó, akkor hideg lehet a télutó.

NOVEMBER 23.	
Kalendárium szerint:	KELEMEN, AMFILOK napja.
Jellege: 		Alig ismert, szinte lefelejtett időjelző nap.
Sokadalma:		Sok városban ősz-utói nagyvásár.

Néhol úgy tartották, hogy ködös napja olvadást hoz. A zúzmarás ágak pedig erős hóesésre utalnak. Úgy vélték, ha esik az eső, akkor Miklós napig (dec. 6.) lucskos vagy saras idő várható. Máshol úgy vélték, hogy az e napi eső jeges decembert jelez.

NOVEMBER 24.	
Kalendárium szerint:	KRIZOGÓN, PROTÁZ napja.
Régi naptár szerint: 	Őszutó havának vége.
Jellege: 		Mostanára szinte elfeledett időjelző nap.

Néhol úgy vélték, hogy ha e nap nem hideg, akkor a tél sem lesz nagyon hideg. Ha pedig hideg a napja, akkor télen is kemény hidegre lehet számítani. Viszont, ha fúj a szél, akkor a tél sem lesz hideg. Ha éjszaka sok csillag látható, akkor jövőre bőven terem a meggy és cseresznye.

Némely vidékeken e nap libát vágtak, mint Márton-napkor (nov. 11.-én). A sok hasonló szokás ellenére, ez a nap baljósnak számított. Úgy vélték, ekkor könnyen megbetegedhetnek, fertőzéseket is elkaphatnak. Az ottani néphit szerint, e naptól már várható a hideg téli idő.

NOVEMBER 25. 	
Kalendárium szerint:	KATALIN, PÉTROSZ napja.
Régi naptár szerint: 	Télelő havának kezdete. Egykor ünnep.
Jellege: 		Dologtiltó nap.
Sokadalma:		Sok városban tél-eleji nagyvásár.
Népies megnevezés:	KISFARSANG utolsó napja.

Egykor úgy ünnepelték, mint a nagyfarsangi húshagyó keddet (vagy a farsang-vasárnapot). Ekkortól itták az újbort, ekkor tartották a farsang-záró Katalin-bálokat. Napnyugtája után kezdődtek a rontás-elhárító varázslások és időjóslások, ághajtatás és a jövendő megálmodása. Többfelé, másnap napfelkeltétől kezdődött a Kisböjt időszaka - karácsony első napjáig - amely alatt tilos volt a lakodalom és a bál. Egyes vidéken úgy regélték, hogy a Fagy és Halál Szépasszonya e napon járja be a környéket, hogy az Ősz Urát végleg elűzze.

Ez a nap, egyúttal egy régi leány- és asszonyünnep, amely november 24.-én, napnyugta után kezdődött. Ekkorra már a pásztorok már végleg behajtották a csordákat, nyájakat. Néhol, az eladósorban lévő lányok - maskarát öltve - házról-házra jártak, szerencsét kívántak a jövő évi állat-szaporulathoz. Vagy, összegyűltek és szerelmi varázslásokkal próbálták kideríteni, hogy ki lesz a jövendőbelijük, „oldottak és kötöttek”.

NYUGOVÁS IDEJE

Egyfajta átmeneti időszak. Néhol, már ekkor megkezdődött a Kisböjt, vagyis befejeződtek a mulatozások, lakodalmak. Máshol, csak a nagyobb közösségi vigasságokat hagyták el, a böjtölés is csak felületesen történt, lakodalmat pedig András napig (nov. 30.-ig) tartottak.

NOVEMBER 26.	
Kalendárium szerint:	SZIRIK, KÚNÓ, ALIP napja.
Régi naptár szerint: 	Római katolikusoknál, többfelé, a KISBÖJT kezdőnapja.
Csillag-naptár: 	Bujdosók lámpása legmagasabb járása.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és időszakos teendők ellátásán túl, az előző napi ünnep maradványainak eltakarítása. Felkészülés a böjtös ételek készítésére, a maradék húsételek tartósítása (ha a háziak vallása vagy helyi szokás ezt előírta). Többfelé e napon még elfogyaszthatták a maradékot (mint nagyböjt „torkos csütörtökjén”), hogy ne vesszen kárba, esetleg más hitűnek adták.

NOVEMBER 27.	
Kalendárium szerint:	VIRGIL, JAKOV napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

Szokásos napi és időszakos munkálatok elvégzése a jellemző. E napot a fehérnépek (asszonyok, lányok) főleg len- és kenderkóc fésüléssel (gerebenezésével), és fonal-fonással (sodrással) töltötték. A férfiak tűzifát gyűjtöttek, kerítéseket javítgatták. Néhol úgy tartották, hogy ha zúzmara lepi el az ágakat, akkor jó zabtermés várható a következő évben.

Némely vidékeken ez volt az őszi lakodalmi időszak utolsó napja. Ennek hagyományai egyes helyeken a Katalin-nap (nov. 24.) fordulataihoz hasonlíthatók. Máshol, inkább a Márton-napi (nov. 11.) szokásokra emlékeztetnek (libák helyett kakasok és tyúkok „feláldozásával”).

NOVEMBER 28.	
Kalendárium szerint:	SZOSZTÉN, IRENARK napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és időszakos munkák végzése. A leányok ekkortól a délutánokat és az esték nagy részét a fonóban töltötték. Volt, ahol úgy vélték: ha az eddig leeső nagy hó nem maradna meg, akkor akár árvíz is lehetséges.

Némely vidékeken ekkor kezdődött a böjt, és a téli fonóhét. Úgy vélték: aki nem fon télen, nem tud szőni nyáron. Igazi leány még holdfénynél is tud fonni. Amilyen az ing, olyan a fonás.

NOVEMBER 29.	
Kalendárium szerint:	SATURNIN, PARAMON napja.
Jellege: 		Dolgos nap, néhol időjelző is.

A szokásos napi és időszakos munkák végzése, többnyire vendégeskedés nélkül. Néhol úgy tartották, hogy ha ez a nap igen szeles, akkor a Karácsony előtti héten hóvihar várható. Máshol úgy vélték: az ekkora leesett a hó, még Karácsony előtt eltűnik.

NOVEMBER 30. 	
Kalendárium szerint:	ANDRÁS, ALEXANDER napja.
Régi naptár szerint. 	Régen ünnep.
Polgári naptár szerint: November hónap vége.
Jellege: 		Dolgos, borkezelő nap, esti fél-ünneppel.
Házasságjósló és varázsoló nap.
Sokadalma:		Sok városban tél-eleji nagyvásár.
Népies megnevezés: 	DISZNÓÖLŐ ANDRÁS ünnepe.

A téli disznóvágási időszak indulónapja. Amely előkészületei már november 29.-én napnyugta után kezdődtek. Amikor is bedagasztották a másnapi kenyeret, készülve a reggeli kenyérsütésre. Másnap hajnalban - az Alföldön többnyire még pirkadat előtt, amikor még jól látszott a csillagos az ég - kezdődhetett a disznóvágás. Főleg rokonok és komák segédkeztek a disznó levágásában és feldolgozásában, Napfelkeltétől kenyérsütés, cipókkal, bélesekkel. Közös disznótoros estebéd vagy vacsora. Kóstoló küldése a távolmaradt beteg vagy idős rokonnak.

Egyes XVII. századi kalendárium szerint, ekkor illett először másokkal is megkóstoltatni az újbort. Erre a napra nem voltak érvényesek a kisböjti korlátozások (húsevés és borivás tilalma), de a férjhez menni akaró lányok e napon is böjtöltek. Ez az éjszaka, a házasság-jóslások ideje. Viasz- és ólomöntés (foglalkozásra), 13 gombócos férj-jóslás (névre), ághajtatás (időpontra), alma-úsztatás és reggeli evés (megpillantásra). Zsúptető-ereszrázás (gazdagságra), András nevű kapujának rázása kutyaugatáshoz (jövendőbeli házának irányára), éjjeli disznó röffenés számlálása (házasság időpontjára), megálmodás (konkrét személyre).

Némely vidékeken e napon (egészen Karácsonyig) nem fogyasztottak húst (legfeljebb halat, rákot és más vízi herkentyűt. Arrafelé, a disznóvágásra dec. 25. - jan. 4. között, majd jan. 7.-e után került sor. Ekként biztosítva az ortodox Karácsony és régi újév ünnepi étek-választékát.

DECEMBER

Régi kalendáriumok csíziója szerint, a halas tavakra gyakorta figyeltek, hogy vizük tiszta legyen. Időnként a rajta lévő jég feltöretett, hogy a halak nem fulladozzanak. A télre letett gyümölcsöket időnkét átválogatták, a betegeket eltávolították, a nedveseket szárazra törülték. Fagymentes helyet tartva azok sokáig elálltak. A barmoknak Karácsonyig a jobb, darabosabb takarmányt adták, majd csak utána a silányabbat, így tovább kitarthatták azokat. Az ekkor vágott disznó szalonnája sokáig eláll.

BEZÁRKÓZÁS IDEJE

Eredetileg december 1.-től december 24.-e éjfélig tartó böjtös időszak. Ezalatt, nem tartottak zenés mulatságokat. A disznóölések is zárt kapuk mellett történtek, vendégeskedés és mulatozó disznótorok nélkül. Rendrakás, télre tartalékolás, tüzelő-gyűjtés, élelem-feldolgozás, tartósítás és befőzés, valamint a karácsonyi ünnepekre (régi újévi vigasságokra) készülés ideje.

DECEMBER 1.	
Kalendárium szerint:	ELIG, FILARÉT napja.
Polgári naptár szerint: December hónap kezdete.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és időszakos munkák végzése elsődleges. Néhol úgy tartották, hogy e nap időjárása a tél egészére rámutat. Vagyis: langyos reggel az enyhe télkezdet, hideg-havas délelőtt a kemény télközép, szeles hóvihar este az elhúzódó tél előjele.

DECEMBER 2.	
Kalendárium szerint:	BIBIÁNA, KROMÁT, MIRÓP napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és időszakos munkákkal telt az idő. Néhol úgy hitték, hogy e nap hozza a hófúvásokat. Ha pedig erős a fagya, akkor a kutak vize is elapadhat (vagy befagyhat). Máshol úgy vélték: az e napi hófúvás veszélyes, mert csak elrejti (nem feltölti) a kátyúkat és árkokat.

DECEMBER 3.	
Kalendárium szerint:	LUCIUS, AGRIKOLA, FERENC napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és időszakos munkák végzése mindent felülír. Fő cél a tartalékolás. Néhol úgy tartották: ha ezen a napon esik az eső, akkor fél év múlva (jún. 3.-án) is esni fog. Máshol úgy tudták, hogy ez a jóslás júl. 3.-ára vonatkozik. Volt olyan vélekedés, hogy az ekkor fújó északi szél mindig jeges hideget hordoz.

TÉLKEZDŐ ÜNNEPKÖR

Amely magába foglalja a Borbála naptól Karácsony elestéjéig terjedő „sötétedő időszakot”. Ezekre jellemző, fogy főleg házikon kívül (szabadban, fonóban, kocsmákban) ünnepeltek. Ekkor tartották a legény- és leány befogadásokat, próbákat és beavatásokat. Az ekkori maszka-járások többnyire ijesztgetők (ellentétben a Karácsony utániakkal, amelyek nevettetők).

DECEMBER 4.	
Kalendárium szerint:	BORBÁLA, JOÁNNIS napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Jósló és rontás-elhárító nap.
Sokadalma:		Néhány városban téli-eleji nagyvásár.

Előestéjén más-más ház 13 sarkából meszet kapartak, amit majd Luca-napján vetettek a tyúkok elé, hogy a tojásuk héja kemény és erős legyen. Néhol napnyugta után fehér maskarába öltözött nők járták a falut, hogy a rontást-betegséget elűzzék. Az ünnep napján tilos a fonás, a varrás és a ház kisöprése. Napra ruhát ki nem tettek, nehogy azt boszorkány megronthassa. Női látogatót fogadni a házba kész balszerencse, jobb ilyenkor söprűvel elkergetni. Ezért, az asszonynép még szomszédolni sem mehetett. Úgy tartották, hogy a vízbe tett és karácsonyra kivirágzott (vagy levelesedett) gyümölcsfa-gally házasságot jelenthet, vagy jó termést jelez a következő évre. Ajándékozással vagy kölcsönadással a ház szerencséjét elvesztegetnék, ezért e napon semmit sem adtak ki a házból. Néhol a fiúk „kottyolni jártak”, vagyis verses köszöntővel jó állat-szaporulatot kívántak a lányos gazdáknak. E nap különösen alkalmas a tollfosztásra és a borfejtésre. Egykor a várak, tüzérek és bányászok legfőbb ünnepe volt, akik számára a bálozást és vígasságot még a kisböjt sem tiltotta.

Némely vidékeken a fiatalok téli ünnepnapja. Arrafelé, az akkortájt már havas vidékeken a legények lovas szánokat hajtottat és hívogatták a lányokat szánkázni. A fiúk csak azt a leányt hívták, akit szívesen el is jegyeznének. A lányok pedig csak olyan legény mellé ültek fel, akit férjül elfogadnának. Így aztán, az egymásra találó párok a szánkázás után a családjaik előtt akár el is jegyezhették egymást. A böjt-időszak elmúltával pedig megtarthatták a lakodalmat. E vidéken ekkor tartották az év utolsó téli kirakodó vásárát, nagypiacát, falusi mulatságát (sokfelé megszakítva az ekkor kötelező böjtölést is).

DECEMBER 5.	
Kalendárium szerint:	SZABBÁS, MIHAIL napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és időszakos munkák végzése a nap irányítója. Néhol úgy vélték: ha sötét az éjszaka (újhold ideje vagy sűrű felhős az ég), akkor havat is hozhat. Máshol, útjelző oszlopokat állítottak, hogy a hófúvás esetén is megtalálják az utakat.

DECEMBER 6. 	
Kalendárium szerint:	MIKLÓS, NIKOLASZ napja.
Régi naptár szerint: 	Egykor ünnep.
Jellege: 		Nappal dolgos, este gonoszjáró víg nap.
Sokadalma:		Több városban téli-eleji nagyvásár.

Napnyugtától, a legények és férfiak bekormozott arccal, kifordított bundában láncot csörgetve ijesztgették a gyerekeket és a lányokat. Néhol, férfiruhába bújt asszonyok járták a kisgyermekes házakat. A kezükben levő csörgős bottal nagyokat csördítettek a padlóra, hogy minden bajtól, betegségtől megvédjék a lakókat. Ezért, a háziaktól ajándékot kaptak. Ekkortájt volt a legénysorba jutott fiatalok beavatása, legény-céhekbe történő felvétele. Akiket ezt követően bemutattak a fonóban, beköszöntek velük a lányos házakba. A beavatott legények ezután már udvarolhattak, dohányozhattak és kocsmázhattak. A Mikolás és krampusz-járás német-cseh jövevény-szokás. A gyermekeknek ajándékot hozó Mikulás (Télapó) ünnep is idegen a magyar néphagyománytól, ez csak a XX. század elejétől terjedt el.

DECEMBER 7.	
Kalendárium szerint:	AMBRUS, EUTIKINÁN napja.
Csillag-naptár: 	Kecskés a Zeniten.
Jellege: 		Dolgos, kevésbé ismert jósló nap.

Néhol, a lányok cseresznyefa-ágat vágtak és vízbe tették abban bízva, hogy ha karácsonyig kirügyezik (kivirágzik?), akkor jövőre már férjhez is mennek. Máshol, a leány-barátnők mindegyike állított vízbe ilyen ágat, úgy tudván, hogy akinek elsőként kivirágzik az ága, az jövőre biztosan férjre talál. Ha pedig az ágból kukac mászott elő, az arra figyelmeztette, hogy óvatosan udvaroltasson magának, mert fogékony és könnyen bajba kerülhet.

PIHENTETÉS IDEJE

Amely december 8.-ától a tavaszi vetés kezdetéig tartott. Ennek időpontja helyileg változhatott, igazodva az időjárási körülményekhez és a bevált vetési szokásokhoz. Ez idő alatt a termőföldet nem háborgatták, élő fákat ki nem vágtak, vetéseket és legelőket nem bolygattak.

DECEMBER 8. 	
Kalendárium szerint:	MÁRIA, PATÁP napja.
Jellege: 		Dolgos, részben zárt nap.
Sokadalma:		Több városban téli-eleji nagyvásár.
Népies megnevezés: 	FÖLDTILTÓ vagy EKETILTÓ BOLDOGASSZONY napja.

E naptól, a tél végi vetési időszak kezdetéig nem szabadott termőföldet szántani vagy oktalanul megbolygatni. Sáros-esős napja fagyot jósolt Karácsonyra. Ha e napon már fagyott, akkor jégcsapok hossza a jövő évi kender (len vagy kukorica) növéséről árulkodott. Korán kukorékoló kakas korai olvadást hirdet. Néhol úgy tartották, hogy az e napi munkát éhgyomorral kell kezdeni, csak munka befejeztével szabad étkezni. Máshol úgy hitték, hogy Boldogasszony e naptól egészen „gyertyaszentelőig” (febr. 2.-ig) nem engedi „bántani az anyaföldet”.

DECEMBER 9.	
Kalendárium szerint:	PROKUL, LEOKÁDIA, SZIR napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és szokásos időszakos munkák ideje. Néhol (vadabb vidéken) úgy vélték: ekkortól kezdenek a farkasok „rászabadulni” a falvakra. Ezért, egymást is segítve javították a kerítéseket, ólak-istállók falait-ajtait, és készítették a farkas-csapdákat.

DECEMBER 10.	
Kalendárium szerint:	JULIA és EULÁLIA napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és időszaki munkák elvégzésére törekedtek. Néhol úgy vélték, hogy e napon kezdik hullatni régi agancsaikat a szarvasok. Máshol úgy hitték: e napon kezdik meg téli álmukat a medvék. Úgy hírlett, hogy ekkor jól ki lehet „olvasni” a felhőkből és a csillagokból, hogy milyen idő lesz ezen a télen (sajnos ennek részletei nem maradtak fenn). Csak annyi, hogy a napnyugtakor vörös égalja nemcsak szelet, de havat is hozhat.

DECEMBER 11.	
Kalendárium szerint:	DÁNIEL, DAMÁZ napja.
Csillag-naptár: 	Kaszás (Vadász) legmagasabb járása.
Jellege: 		Dolgos, többfelé jósló nap.

A szokásos napi és időszakos munkák végzése. Néhol úgy vélték, hogy ez a nap igen alkalmas a jóslásra. Például: a kút vizének csobogásából kitudható, hogy pénz „áll-e a házhoz”. Kemence huzatának hangja pedig a karácsonyi időjárásról (vagy a jövő évi termésről) árulkodhat.

DECEMBER 12.	
Kalendárium szerint:	SZPIRIDON, AMMONIÁNA napja.
Nap-állás: 		Nap ekkor nyugszik leghamarabb.
Jellege: 		Dolgos, napnyugtától bűbájos-veszélyes nap.

Néhol úgy tartották, hogy derűs reggelje világos decembert jelez. Luca-nap előestéje, amikor napnyugta után egyesek bosszantó tréfákat eszeltek ki. Szétszórták a kazlakat, összecserélték vagy szétszedték a kerti eszközöket. Néhol, már napnyugta után „lábra kaptak” a gonosz erők (máshol csak a következő nap). A férfiak elkezdték a Luca-szék készítését, amely 13 napon át, 13 darabból (néhol 13 féle fából) éppen Nagykarácsonyra készült el.

DECEMBER 13. 	
Kalendárium szerint:	LUCA, ESZTRÁT napja.
Régi naptár szerint: 	Régen ünnep.
Csillag-naptár: 	Csillag-hullás dél-felől, Bojtár kettőse csillagkép irányából.
Jellege: 		Később dolgos, boszorkányos rontás-elhárító nap.
Sokadalma:		Több városban téli-eleji nagyvásár. Vajszló-i leányvásár.

Hagyomány szerint az év legsötétebb napja. E napon az asszonyok nem dolgoztak, csak a fosztó-bontó munka volt nékik megengedve. Női látogatót nem fogadtak, „nehogy kiszáradjon a szerszám nyele”, és a „szárnyasok hasznát se vihesse el”. Napnyugta után viszont a férfiak zárkóztak be, a nők pedig elhagyhatták a házat. Ilyenkor egyes férjes asszonyok és özvegyek maskarába öltözve járták a falut, akár ihattak is. Ha férfiemberrel találkoztak, az megkergették. Ha elfogták, „csúffá tehették”, vagyis akár pőrére is vetkőztethették, netán meg is „nyomhatták”. Az eladósorban lévő legények és lányok a fonóban múlatták az időt.

A családosak otthon töltötték az estét. Fokhagymákat aggattak a ház ajtajára, a boszorkányok elüldözésére. Néhol a lányok és asszonyok szobába zárkóztak, jósoltak és pletykálkodtak. Kártyát vetettek, ólmot vagy viaszt öntöttek, tollas pogácsát sütöttek (jósláshoz). Az asszonyok Luca-búzát vetettek, hagymát hajtattak (időjóslásra), állatokat ellátták, tyúkokat és a tejet varázslásokkal védték. Éjjel a lányok csapatostul elvonulva sutyorogtak, szépítkeztek, szerelmi varázslásokkal oldottak-kötöttek, álmodoztak.

Néhol a Luca-szék csak 12 darabból készült. Ezért, arrafelé a férfiak e napon álltak hozzá a szék elkészítéséhez, Nagykarácsonyig minden nap 1-1 darabját kifarigcsálva. Így, ez a szék is éppen ugyanarra az időre elkészülhetett.

Egyes vidékeken, ez a nap hagyományaiban igencsak hasonlított az András-napnál már leírtakhoz. A leányok napnyugta utáni „szerelmi varázslásai” és jóslásai sem mutatnak érdemi eltérést. Ekkor került sor az „újdonsült lányok” beavatására, leány-közösségi befogadására.

DECEMBER 14. 	
Kalendárium szerint:	NIKÁZUS, TIRZUS napja.
Csillag-naptár: 	csillag-hullás dél-felöl, a Bojtár kettőse csillagkép irányából.
Jellege: 		Dolgos és bajelhárító nap.

Egykor, eredményes féregűző napnak tartották. Különböző praktikákkal, bűbájos jelekkel és riasztó növényekkel, idomított vadász-állatokkal igyekeztek megszabadulni a nem kívánatos rágcsálóktól, rovaroktól. Az alantas munka (trágyázás, szemét-égetés stb.) e napon akkor is megengedett volt, ha történetesen szombatra esett. Ha vasárnapra, akkor másnap végezték el, de nem maradhatott el. A munkálatokat mindig pirkadatkor kezdték és tisztálkodással együtt már napnyugta előtt (néhol ebédidőre) be is fejezték. Napnyugta után került sor Luca-szék 3. darabjának elkészítésére.

DECEMBER 15.	
Kalendárium szerint:	VALÉR, ELEFTÉR napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szükséges napi és idény-munkák adták a napot. A férfiak napnyugta után hozzáláthattak a Luca-szék 4. darabjának elkészítéséhez. Néhol úgy hitték: ha magas hó borítja a vetést, akkor jövőre bőven ad kenyeret; de ha semmi hó a vetésen, akkor a tavaszi vetésre is szükség lehet.

DECEMBER 16.	
Kalendárium szerint:	ADELA, MODESZTOSZ napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokványos napi és idény-munkák mellett, e napon megkezdődött az ünnepi tartalék tüzelő begyűjtése (Szenteste és Újév másnapja közötti pihenős időszakra). Napnyugta után pedig a férfiak elkészíthették a Luca-szék 5. darabját is.

DECEMBER 17.	
Kalendárium szerint:	BEGGA, OLIMPIA, LÁZÁR napja.
Jellege: 		Mára szinte elfeledett népi jeles nap.

Egykor, valamiféle tisztító, gyógyító és rontásűző nap lehetett. Vélelmezhető, hogy a felkészüléseket már előző este elkezdték (napnyugta és vacsoraidő után). Ha e nap vasárnapra esett, akkor sem volt tiltott a takarítás, mosás vagy a fürdés és hajvágás (ha a beteg érdeke ezt kívánta). A Luca-szék 6. darabjának elkészítése napnyugta után történhetett, esti fürdést megelőzően. Néhol, süteményeket is sütöttek, igen érdekes marha-formákkal (fej, szarv, fül, pata, farok), mivel a hitük szerint ily módon elháríthatók a marhákra leselkedő bajok.

DECEMBER 18.	
Kalendárium szerint:	GRACIÁN, SEBESTYÉN napja.
Jellege: 		Dolgos nap.
Népies megnevezés: 	OLTALMAZÓ BOLDOGASSZONY

A szükséges munkálatok elvégzése megszabta a napot. A Luca-szék 7. darabját a férfiak napnyugta után elkészíthették. Néhol zárt nap, vendégeket nem fogadtak, otthonukat rendezgették a karácsonyi időszakra. Máshol, az asszonyok tartottak egyfajta esti mulatságot, ahová „nadrágos” be nem tehette a lábát, különben igencsak pórul járhatott. Egyes vidékeken úgy regélték, hogy e napon Boldogasszony kiterjeszti védelmét a földre, Karácsony előtt 7 nappal és azontúl még 7 napig (Kiskarácsonyig).

DECEMBER 19.	
Kalendárium szerint:	NEMÉZ, BONIFÁC napja.
Jellege: 		Dolgos nap.

A szokásos napi és idény-munkák elvégzése, kiegészülve a bor-kezeléssel. Többfelé, e napon átfejtették a bort, a régi borok maradékait is összetöltögették, kimérték a karácsonyra szánt mennyiséget. Néhol ekkor főzték le a pálinkát, vagy ekkor szűrték le az erjesztett kenyér-italokat. E munkálatokat a férfiak többnyire kalákában végezték, rendszerint megkóstolva és értékelve egymás itókáit. Napnyugta után került sor a Luca-szék 8. darabjának elkészítésére.

DECEMBER 20.	
Kalendárium szerint:	IGNÁC, FILOGÓN napja.
Égi naptár szerint: 	Nyilas havának vége
Jellege: 		Dolgos nap.

Többnyire a napi feladatokra és az ünnepi készülődésre szorítkozva telt a nap. Néhol, a lányok ekkor kezdték el varrni és hímezni kelengyéjüket. Asszonyok pedig a család ünneplő ruháit igazították, javítgatták. A Luca-szék 9. darabja pedig napnyugtával elkészülhetett.

DECEMBER 21. 	
Kalendárium szerint:	TAMÁS, JULIANA napja.
Égi naptár szerint: 	Bak havának kezdete. Téli napforduló ideje.
Jellege: 		Dolgos, disznóvágó, mágikus nap.
Sokadalma:		Több városban karácsony előtti nagyvásár.
Népies megnevezés: 	HITETLEN vagy DISZNÓÖLŐ TAMÁS ünnepe.

A népi magyarázat szerint Tamás azért Hitetlen, mert az írástudó papok eszerint ekkor volt a téli napforduló, viszont népi tapasztalat szerint a Nap, dec. 24-én járt a legalacsonyabban és csak 25-e után fordult magasabb állásra. Disznóölő, mert ekkor vágták Karácsonyra a disznót. Ezért, ez a nap - bár még kisböjt ideje volt - felmentést adott a böjtölés alól.

Az ekkor vágott disznó háját különlegesnek tartották (állítólag annak zsírja nem avasodott, kenegetésével keléseket és bőrbajt gyógyított). A levágott hízó nagy mája: hideg karácsonyt jósolt, vastag sörtéje pedig hosszú telet. Lányok ezen az éjszakán megálmodhatták a „jövendőbelijüket”. A férfiak pedig estétől hajnalig dolgozhattak a Luca-szék 10. darabján.

Hagyomány szerint, e napon volt a téli napforduló (az ősi Karacsun) ideje. Ilyenkor került sor némely ősi rítus-maradvány felelevenítésére, úgymint: napnyugta után kivonulás a természetbe, tűzgyújtás és körtánc, közös étkezés és mulatozás, jóslás és varázslás. Úgy regélték, hogy a Sötétség Urának ereje ekkortól gyengül, a Világosság Uráé pedig erősödik.

DECEMBER 22.	
Kalendárium szerint:	ATANÁZIA, HUNGER napja.
Jellege: 		Dolgos, ünnepi készülődő nap.

Úgy tartották, hogy ha napos az ideje, akkor év végén tiszta-fagyos idő várható. De ha az időjárás felhős és komor, akkor latyakos idővel zárul az év. Néhol úgy hitték, hogy az áldott állapotúaknak nem tanácsos Nagykarácsony végéig elhagyni a házat. E napon is csak napnyugta után készülhetett el Luca-székének 11. darabja, és csak férfikéz által.

DECEMBER 23.	
Kalendárium szerint:	VIKTORIA, NAUM napja.
Régi naptár szerint: 	KISBÖJT végső ideje.
Jellege: 		Dolgos nap.

Készülődés Nagykarácsony előestéjére. Tüzelőhordás, takarítás, kemencék felfűtése, kenyértészta dagasztása a hajnali sütéshez stb. Úgy tartották, hogy ez a nap igen alkalmas álmatlanság, szem- és fülbetegségek gyógyítására. A Luca-szék 12. darabjának elkészítésére is csak napnyugta után keríthettek sort a férfiak.

DECEMBER 24. 	
Kalendárium szerint:	ÁDÁM és ÉVA napja.
Régi naptár szerint: 	Télelő havának vége.
Jellege: 		Napestig dolgos, utána zárt nap éjfélig.
Népies megnevezés: 	KARÁCSONY BÖJTJE,
NAGYKARÁCSONY ELŐESTÉJE	

A kisböjt utolsó napja, amikor (régen, a katolikusoknak) még éjfélig tilos volt húst és zsírt enni, bort inni. E napon a házból semmit ki nem adtak, nehogy szerencséjük vesszen. Az ebédre főzött lencséből vagy borsóból a baromfiknak is adtak, hogy jól szaporodjanak. A kenyértartóba (kenyér mellé) fokhagymát és vöröshagymát tettek, hogy a rossz lélek ne férhessen a kenyérhez. Napnyugta után megterítették az ünnepi asztalt. Amely alá kevés szénát és gabonát tettek. Mielőtt leültek az ünnepi asztalhoz, a kapukat és ajtókat bezárták, azokra fokhagymával egy keresztet vagy x-et firkantottak, így kizárva a külső gonosz erőket.

Amikor az ég már elsötétedett, gyertyát vagy mécsest gyújtottak, és kezdődhetett az ünnepi-böjti vacsora. Az első fogás többnyire bableves (hús nélkül), folyók-tavak mellett hal-leves (a halászlé csak a XIX. századtól, és lassan terjedt el). Pusztás vidékeken híg borsó- vagy lencsefőzelék pirított kenyérkockákkal. Némely helyen gombás káposzta-levest vagy krumpli-levest készítettek, A második fogás többnyire mákos guba, esetleg mákos vagy diós kalács, vagy almás béles. Gyümölcsként többnyire alma, de más gyümölcs (még az aszalt is) illett az alkalomhoz. Ínyencségnek: dió, mogyoró vagy mandula, de a sült tök is megfelelt. A régi karácsony-böjti ételekről részletesen két régebbi kötet ad átfogó ismertetést.

Többfelé vacsorakor, a családfő egy szép almát annyi darabra vágott, ahányan az ünnepi asztalnál étkeztek. Hasonlóan elosztotta a kenyér melletti fok- vagy vöröshagymát is. Mindenki kapott egy-egy darabot. Miután a házigazda fohász vagy áldást mondott, a kapott darabokat elfogyasztották, hogy védettek legyenek. Ezután kezdtek csak étkezni.

A vacsorát követően a kemence vagy a mécses fénye mellett összepakoltak. Az asztalt leszedték, a böjti vacsora maradékét félretették, még a morzsát is összegyűjtötték. Csak az abroszt hagyták az asztalon. Alóla a szétszórt szénát és a gabonát is összeseperték. Készülődtek a másnapi Karácsonyra. Ezután a sötétben beszélgettek, mesélgettek, tréfálkoztak, vagy szunyókálva várták az éjfélt. Ekkor készítették el a Luca-szék 13-ik darabját, majd az addig elkészített darabokból összeállították a széket. Ezután csendben-sötétben várták az éjfélt.

Amikor a templom éjféli harangja megszólalt (vagy a falióra elütötte az éjfélt) a böjt véget ért. Eljött a vidámság ideje, beköszöntött december 25-e, a régi év-váltó Nagykarácsony napja! Vagyis, újra fordult az év kereke, kezdhetjük elölről olvasni a kalendáriumot!

FOLYTATÁS A MÁSODIK KÖTETBEN

E kalendárium jól kiegészíti a már közzétett négy kötetet. Az ott leírtakat nemcsak kibővíti, de az eddig nem közismert szokások leírásával tovább kerekíti, segítheti jobb megértésüket. Ötleteket adhat hagyomány-őrzőknek, jeles napi szervezőknek.

Jelen kötet csak az állandó dátumú napok leírásait, reguláit, csízióit stb. tartalmazza. Ennek folytatásaként közreadandó kötet, pedig a változó dátumú jeles- és köznapok hagyományait, jellegzetességeit és különlegességeit kívánja bemutatni. Hasonló módon, röviden és életszerűen. Egyúttal képet adva régi (Nagykarácsonnyal kezdődő) naptárunk szerkezetéről, felépítési logikájáról, amely mögött talán egy ősibb öröknaptár is feltételezhető. Amelynek feltáró adatgyűjtése, leírásának és kötetbe rendezése megkezdődött. Jövőre, talán már ki is egészítheti a „Régies magyar kalendárium” sorozatot. Addig is vidám olvasást, kellemes időtöltést, jó szórakozást minden érdeklődőnek, hagyományőrzőnek!

Kézirat lezárva: Budapest, 2018. november 1.