Halmos Antal

Képzőművészeti bifrang

Halmos Antal

Képzőművészeti bifrang
mini-krimi felhőben
avagy tán
álmok álomba öltve

Budapest, 2020

Jelen könyvet, illetve annak részeit a szerző előzetes írásos engedélye nélkül is szabad reprodukálni, adatrögzítő rendszerben tárolni, bármilyen formában, vagy eszközzel – elektronikus, vagy más módon közölni!
(Csak azt kérem ízibe, ne vigyétek küblibe!)

Szerkesztette és a borítót készítette: 
Lónyai Péter

(A szép munka elismerése)

Képzőművészeti bifrang

ha nem tudná   mi ez   hát   én se tudom   ez jutott eszembe az éjjel
vagy ki mondja meg végre   a fenébe is   mi történt a lányommal

nem jött álom a szememre  forgolódtam az ágyban  míg nem villant egy kép   két autóval indult el a családom  ki tudja hová   megálltunk egy jól ismert helyen   díszes bejárat  lépcsők lefelé  a könyvesboltba  mellette kis előkelő kávézó  a feleségem a lányomékkal tartott   én lementem a könyvek közé   az első polcon mindjárt találtam kiváló antik könyvet  vergilius összes   a gerincen a vászonkötés rojtos  a színe fakó   de jó lesz a gyerekeknek  ha egyáltalán olvasókká válnak    két másik antik    már nem emlékszem miről szóltak      rakom az eladó elé   
aki vakarássza a füle tövét   a ceruzájával   tátott szájjal ásítozik   minden   porcikájából   sugárzik  a nemtörődömség  lustaság   mintha  átkos  korban élnénk   ma is  igaz  most is  állandó   a  megrökönyítő  hányavetiség   sok maszek boltban is   az ember   csak ámul   miért tartja    a  tulaj  az ilyeneket   ennek   itt most   sötét a képe   ha fasiszta   lennék    mint az ország fele   biztos elkezdenék    cigányozni   vagy migráncsozni   de nem vagyok az   így csak ismétlem  ezeket vinném    néz rám csodálkozva   birka nép vagyunk   biztos nem sürgették még   birkák bizony    mióta lengetik a fejünk fölött    a szélhámosság zászlaját     mi meg csak szavazunk   és megint csak szavazunk   demokrácia mondják   mi az hogy demokrácia    a görögöknél is csak az elit kráciája volt     amerika első alkotmányát emlegetik    mint elsőt   mert be tudják mesélni az ostoba népnek    az intelligenciájával együtt    politikusok közgazdászok szajkózzák   pedig az is az akkori gazdagok     a földbirtokosok érdekeit védte   csak a színesek és a nők voltak kizárva minden jogból   csak ők   a többi    a hülye fehér ember bitorolta a hatalmat    és mindenki fújja   a fékek és egyensúlyok rendszerét    mint a demokrácia biztosítását    pedig a fékek csak rossz fordítása    a gyarmatosító világhatalom anglia    alkotmányából átmentett   checks and balances    szópáros egyikének  amit csak korlátoltak fordíthattak    fékeknek mert a checks csakis ellenőrzést    ki a lóizé akarhat fékezést     a balances pedig sok mindent    de józan ész csak mérleget     mérlegelést egyensúlyt fogadhat el    politikai intézmények egyensúlyáról lehet csakis szó   helyesen   az angolok dörzsöltek   jól kitalálták   ha valaki új intézkedést akar    először ellenőrizték    belefér-e hatalmi rendszerükbe    aztán csak olyat vezettek be     ami nem rontotta a hatalmi ágak egyensúlyát    a sok sötét értelmiségink meg politikusunk   pedig szajkózza a fékeket meg ellensúlyokat    süt a sötétség    de ennek a stupidnak magyarázhatnám    ájultan bámul a könyvekre     azt se tudja talán mi fán termettek   ilyen ostobákkal van tele a világunk    amikor nekiláttam a vádirat az ostobaság ellen könyvemnek    amelyik négykötetes vádirataim sorozat    utolsó köteteként     vádiratnak készült az emberi ostobaság ellen    alig írtam le két oldalt    rájöttem hogy az ostobaság csak táptalaj a gazembereknek     akik bitorolják az abszolút hatalmat a világ felett     gyorsan rátaláltam józsef attila versére      nem én kiáltok a föld dübörög     azonnyomban átírtam erre a vádirat címét    ő jobban tudja a fél világnál   hogy a balga     akinek a szeme üres és a szája csücskén nyál csorog    nagy öröm a gazember elitnek    ilyenekből szeretik építeni a világot     rájuk bízhatják a szavazólapot   arra szavaznak aki nagyobb dobpergéssel     ócska hangzatos ígéretekkel tömi tele a fejüket      mint kaptafa csinálják     
nézz csak körül a nagyvilágban      szavazógép működik trumpéknál     pénzzel      meg tegyük naggyá megint amerikát    bikfa szlogennel  etetik a népet     aki a hajléktalan sátra mellé is kitűzi     a sávok-csillagok amerikai lobogót   vagy azzal takarózik    elég beírni a google képkeresőjébe  stars and stripes of homeless    és itt is van látjátuk feleim szümtükhel mik vogymuk isá por és balgák vogymuk    hagyjuk a fenébe amerikát   
itt lebukik a városvezér    nyílt színen jachton töm kurvákat kokaint fogyaszt    kiderül hogy a dorbézolást     a tőlünk lopott pénzből fedezi     amit sportszatyrokkal     visz külföldi bankba     nem tesz semmit    a mi emberünk mondják fidesz magasságokban     a tömeg meg újraválasztja    a beosztottjai megtapsolják     amikor eskütételre megjelenik    vagy itt van kerületünk polgármestere     nagypapája nyilas tömeggyilkos volt     a papája meg kommunista besúgó     ő meg fidesz alapító vezér     nem baj   jó polgármester     mondja a nejem is barátnőjével buzdítják egymást     és rá szavaznak    nem kell putyinig erdogánig menni     amerika és kis hazánk elég jó példa    mekkora maszlag minden amivel etetik a népet    gondolja meg olvasó     a tegyük megint naggyá amerikát szlogen     mit is jelent    hát azt hogy hiába költ annyit a haza védelmére     mint a világ többi országa együtt     süllyedőben a hajó     mert verik át a népet     kivéve a leggazdagabbakat     a többi megél jól-rosszul     sok nyomorog    vagy nincs pénze benzinre   nem tudja gyógyítani édesanyját     napról napra többen takaródznak lobogóval

berobban a feleségem  siess baj van   a lányunk eltűnt   nem találják  pedig már sokan keresik  utolsónak szállt ki a kocsijukból   mondta rögtön jövök  azóta sincs   jó kifizetem ezeket  és jövök   a fickó asztalhoz ül végre  megnyálazza a ceruzáját  kacifántosan körmöl körmöl  sose lesz kész  ilyen  ostoba képű   könyvesboltban  ki hinné  talán életében csak  gyerekkorában olvasott   könyvet   amikor az édesanyja    ölbe vette   és  mesélt neki   bendegúzról   meg  hófehérkéről  a 7  törpével   no nem a kishercegről   azt ma sem értené  meg    csak villan  hogy tűnhet el valaki   a város közepén  szép ünnepnapi délután  olyan világban  élünk   mint a háború alatt   de akkor se  véletlen esetek voltak  tömegével  söprődtek el emberek   a csodás földünk   virágos mezeiről   újra jön a feleségem  siess a gyerekek már megrémültek  sírnak   fizetek és rohanok a három könyvvel   az utcán    jövök rá hogy átvert   a kávézóba lépve  látom  mekkora a gyerekek szemében a   rettenet   ilyet átélni   gyerekkorban   borzasztó   
eszembe jut   a gyerekkorom   legszörnyűbb  élménye   a   nagyváradi   szőnyegbombázás    350 liberátorról    szóltak a hírek    a vasúti csomópontot verték szét    mi fölötte   a domboldalon laktunk    a juhász gyula utcában   pár lépésre attól a háztól   ahol a költő élt    és gyilkolta meg magát   a ház szuterénjébe mentünk le    miért hallottam előbb a gépek  a légi gépek ütemes zúgását  akár zene lehetett volna  zumm-zummzumm-zumm  mind közelebb   mind hangosabban   csak aztán robbant szét a világ   dőltek össze a hangok  fröcsögtek szét a hallhatatlan sikolyok   nem láttam testeket   csak arcokat tátogó szájakat   kiült a halálfélelem az arcokra   nagyra nőttek a szemek   két nagy lény öt kicsi  kinyúlt karok kapaszkodtak a semmibe   most repülünk el fel a magasba   mi ez   így működik a pokol   a fal inog hintázik a hátamon  talán tengerré vált a világ   hirtelen csend   és újra a zene   zumm-zummzumm-zumm  távolodva elhalkulva   látom a testeket   látom a megrökönyödést  a döbbenetet   a két nagyobb feláll   az ajtóhoz lép   megmaradt az ajtó  rohannak ki   miért rohannak   hiszen nincs vége   nem lehet még vége   igen persze kiáltják  lackó hiányzik  tejért ment   megyünk mi is   ki az utcára   az egyik nagy megy le az utcán  a másik dülöngél mintha lebegne a fű fölött   odalent pusztulás füstölgő romok   füst s romok   ott álltam én is   és mintha elégtem volna   belém omlott az egész világ   csak néztem  néztem  füst beomlott falak  ölelkezik odalent füst s korom és por még mindig por   ég a világ   megjelennek ketten a fordulóban   a kisfiú feje be van kötve   anyja lép egyet feléje   és beleesik az árokba   élünk   élnek  mindnyájan    csak a világ foszlik foszlik   semmi semmi   ugyanaz a rémület   ül ki  a két   gyermek arcára   örökre beléjük    éghet   félelemként   uralkodhat el    az emberi kapcsolataikban   rettenet hogy ilyen világban élünk    most éppen   a kurdokon a sor    a szerencsétlen nép     kiáll a világcsendőr hatalom mellett    együtt inkább ők helyettük    irtották meg fogdosták össze    a fundamentalista iszlamistákat    akik   ugye tudja mindenki    a világcsendőr iraki kínzókamráiban jöttek össze   kötöttek szövetséget    mint igazi hazafikhoz illik     a terrorista behatolók ellen    akik őket kiáltották ki terroristának     miközben tűzzel vassal irtottak mindent    embert állatot vízvezetéket olajkutakat műkincseket    
jaj naplót írtam    az aljas iraki genocídiumról     angolul     stay at home uncle sam a címe     akkor kezdtem írni     mikor az első etető híreket szárnyukra bocsájtották     szaddam diktátor     irtja a népét     igen lehet hogy az a vadállat is a kurdokat gyilkolta     akik híven szolgálták    védték az ország határait     vegyszereket gázt vetett be ellenük    de rég volt azóta együtt vívtak háborút irán ellen     most meg rá akarnak tenyerelni az olajukra    meg az egész régióra     ezért alibiket gyártanak     uránt vásárolnak hogy atombombát gyártsanak    tömegpusztító anyagokat eszközöket gyártanak  csak nem tudjuk felfedezni     hiába segítenek kémeik is     felderítő gépeink pásztázzák az országot de nem találjuk    ekkor kaptam fel a fejem    nekem mondják    repülőmérnöknek    aki tudja    fényképet látott amerikai folyóiratban     a new yorki central parkban ifjú pár heverészik     könyv folyóirat mellettük    a folyóirat egyik cikkének címe olvasható     30 km magasból fényképezte űrhajó    tudom hogy érclelőhelyeket kutatnak meg szputnyikokról     meg láttam NASA fotókat magyar erdőkről    a fák lombjainak elszíneződéséből pontos képet kapni az azokat megtámadó baktériumokról    és akkor nekem most be akarják adni    hogy nagy tömegpusztító fegyverraktárak vannak     csak nem találják    senki nem üvölt rájuk hogy    hátrább az agarakkal    akkor még az ensz-t is megkérdezték     nem mondott igent     de talán határozott nemet sem    és lehengerelték az országot      közvetítették a rakéták becsapódását   az éjszakai csatafényeket     nem számoljuk a hullákat     nem ölni mentünk    hanem diktátor alól felszabadítani  mondják     hullahegyek     nők gyerekek is     börtönök ahol kínoznak  mint a nácik vagy sztálin bérencei szoktak  nyeli a világ a szart   
a vejem tépi fel az ajtót   megvan rögtön jön    csak segítségre szorul   támogatják  megjelenik a lépcsők felett tornyosulva   igen ő az  de furcsa légies  nincsenek éles körvonalai  falfehér és a hajkoronája  az a szép göndör haja  idegen testként tapad a fején  mint valami fejjel lefelé hatalmas tölcsér  itt vagyok megjöttem  mondja határozottan  látva a döbbenetet az arcomon   ne kérdezz semmit  súgja a feleségem  két férfi csalta el  és nem tudja mi történt vele   nem emlékszik semmire   szegény   hogy történhet  ilyen   a    XXI. században   európában   vagy hol a csudában is vagyunk    ki tudja   megmondani   az utcák koszosak   nemrég járt itt   kolja a nép ellenségének a fia   moszkvából    ahol   amíg   oda jártam    rossz szaga    volt   mindennek   az emberek    mindenért sorbaálltak mogorván    szerettek volna a  gyerekeikkel lenni   de enni is  kellett adni nekik   így hát álltak vártak   kenyérért tejért   húshoz hetekig nem  jutottak hozzá    az  utcákon szeméthalmok tornyosultak   igaz minden tenyérnyi zöldet   teleültettek akkor is   virággal    virágmező  volt  puskin lábai előtt is   most meg azt mondta kolja   hogy koszosak és kopárak   az utcáink tereink    moszkva  sokkal szebb és tisztább    micsoda szégyen ez is    meg az általános szürkeség      rosszul öltözöttek az emberek     fásultan nézik a kossuth lajos utca bezárt boltjait     leragasztott vitrinek    vagy lehúzott redőnyök    a beugrókat messze kell kerülni    mert húgy-szar bűzlik minden sarokban     
de mi is  történhetett   rohanunk   a   rendőrségre   mert   a lányunkat   azzal   engedték   el   hogy   amint   találkozott  velünk  menjen vissza   szinte futok    mégis eszembe jut    moszkváról  jut  eszembe a kaviár   miért is   talán az éhség és a repülés együtt   milyen éhség és repülés     hiszen nem is értem     mégis együtt  zavarnak bele   a megrökönyödésembe   akkor is megrökönyödtem   amikor   mérnök kollegámmal   felesége kérésére   kaviárt kerestünk    a metropol szálló   óriás élelmiszer-áruházában   ahol mindig lehetett kapni    ha az egész birodalomban sehol másutt   az eladó   pontos mása a könyvesboltinak   tesz-vesz   rám néz   mondom   ikra   oroszul   ilyen   primitív neve van   átnéz felettem   megismételjük   a pávatáncot  vagy ötször    végül    megszólal mellettem egy orosz férfi   не ищите  на луне   ne keressék   a holdon van   először nem is értem    aztán felnéz az eladó fölé   ott a szputnyik képe   ja világos   elvitt minden   kaviárt   az űrprogram  ami a kapitalizmus és szocializmus   eszement   küzdelmének   volt   politikai  népbutító eszköze   most újra kezdik amerika vezetésével     ahol a dörzsölt dél-afrikai fehér     elon musk    vezeti a parádét   mint ahogy ilf és petrov ötven szóval tündöklően megélő főhőse     hogy is hívják        nem mindegy      szóval ha nem csinálják   más világban élhetnénk   igaz   a nukleáris őrület is betett a   világnak   aki  valaha is látott    atombomba   robbanást    az el tudja képzelni a szörnyű pusztítást   amit egyetlen kezdetleges    boy   tud okozni    a két rendszer    sötét bajnokai nagyon igyekeztek      mindkettőnek igaza volt   tulajdonképpen      aki az első párszázzal     nagyon megelőzte volna a másikat      talán be is veti a hidegháború sötétjében    volt időszak    amikor egy év alatt    több atom majd hidrogén bombát    robbantottak fel    külön-külön    mint ahány nap van egy évben    és legtöbbjét még levegőben   barbarizmus idiotizmussal kombinálva    több felvételt láttam ilyen robbantásról     mikor hadiipari külkereskedő voltam    hihetetlen    higgye el    amit most írok    a célpontnak kihelyezett     faházikó úgy lobbant el mint a gyufafej    jó nagy hajó másodpercek alatt tört ketté    és tűnt el    a legfélelmetesebbek a tankok voltak    a 35 tonnás jószágok    úgy röpködtek    mint a lehullott falevelek   eszembe jutott     zsolnai hédi     jól írta    hervadt falevél hullt a fáról    s elvitte őt az őszi szél    hát nem az őszi szél vitte a tankokat    felkapta a robbanás szele    libegve forogva szálltak messze    földet érve felpattantak újra    és pörögve szálltak tova    most eszembe jut róluk   hirosima nagaszaki    az átkozott gazemberség    semmi sem igaz az amcsi propagandából     nem volt rájuk szükség     csak a tábornokok kíváncsiságát    elégítették ki     meg a szovjeteket fenyegették velük  
megérkezünk a rendőrségre      a lányunk mindjárt betessékelik az egyik szobába     mintha angol krimit néznék       mélytüzűre pácolt faajtó      homályos üvegablakkal      amint  bevezetik     ugrok én is     kemény markok kapnak el       valamit lefognak a nyakamon      ájulásba zuhanok     de közben látom a cirkalmas hatalmas tölgyfa      asztalt      rajta íróeszközök      papír sehol     min írnak akkor      még látom a feleségem elmosódó arcát      amint rémülten fölém hajol     sötétség       halkan kérdi valaki     bársonyos női hang     semmi baj     mondd csak el nyugodtan
mit is írtak róluk az áldozatok    és a memóriám működik     hallom a saját hangom
fiatal lány mondta    sírással küszködve     egészen más hang     karcos meg-megcsuklik     amikor magamhoz tértem    mondja    szörnyű képek tárultak a szemem elé   folyt a vér a fejemből   sötét felhők voltak az égen   a földön pedig minden romokban hevert és égett    hisztérikusan sírva-zokogva kutattak hozzátartozóik után az ember-roncsok körülöttem   vízért kiáltoztak    holttestek tömege  hevert a földön   amikor fel sikerült tápászkodnom     visszavonszoltam magam a gyárba     de ott már senki sem élt   elindultam a kórház felé    hátha él az édesanyám     nővérként dolgozott   a kórházban is  holttest mellett holttest feküdt   a sok megégett holttest arca felismerhetetlen volt   az édesanyámat hat nap folyamatos keresés után sikerült megtalálnom egy közeli iskolában   az édesanyám arca roncs volt   súlyosan megégett    több napja étel és víz nélkül vergődött    a szervezete épp hogy életet mutatott     gyógyszerek nélkül nem tudtak rajta segíteni  átvittem kórházba  másikba    az orvosok mind éhen haltak   egy állatorvos segített rajta    megfelelő eszközök nélkül    késsel távolította el mindkét szemét    amik súlyosan megsérültek a robbanáskor    anya üvöltött a fájdalomtól    túlélte  az egész szörnyűséget túlélte   ma is itt csengenek a kiáltásai a fülemben   sohasem bocsájtom meg az amerikaiaknak   rajtunk álltak kegyetlen bosszút   pearl harbor-ért   azóta folyton a békéért imádkozom    a fegyverek gonosszá teszik az embereket    borzasztó hogy mindig harcban áll a világ   
másik   20 éves lány    akiko takakura   vette át a szót     így emlékezett    az utcában szinte azonnal mindenki meghalt   a hullák ujjhegyei lángra kaptak   a lángok hamar átterjedtek a testekre   világosszürke folyadék csöpögött a karukról  megpörkölve az ujjukat   magamon kívül voltam  látva hogy emberi ujjak és testek  így éghetnek és deformálódhatnak    szörnyű volt    a látvány több mint fájó volt   belegondoltam hogy  ezek az égő ujjak karok csecsemőket tarthatnának  könyveket lapozhatnának  és csak égtek, elégtek   évekig rettenetesen féltem a tűztől   képtelen voltam tűz közelébe kerülni   minden sejtemmel emlékeztem  milyen félelmetes és rettenetes volt a tűz    és mennyire nehéz volt a forró levegőt belélegezni   nagyon nehéz volt   talán mert a tűz elemésztett minden oxigént   nem tudom    a szemem se tudtam rendesen kinyitni a füsttől   ami mindenütt betöltötte a teret   nemcsak én   mindenki ugyanúgy kínlódott   és a testem tele volt lyukakkal 
és akihiro takahashi    14 éves fiúcska    reszketve nyögdécsel    az iskolaudvaron álltam   a hőség elviselhetetlen volt   úgy éreztem mintha az egész testem lángolt volna   az égő testem számára a folyó hűvös vize olyan drága volt mint valami kincs   kimásztam a folyóból és elindultam hazafelé a sínek mellett   utolértem tokujiro hatta barátomat   csodálkozva láttam hogy a talpai alaposan megégtek   érthetetlen volt hogy éghet meg valakinek a talpa   a talpbőre levált a vörös izmokat lehetett látni   magam is rettenetesen megégtem    mégse hagyhattam magára   rávettem hogy a térdén és könyökén kússzon    aztán a sarkán próbált lépegetni   támaszt nyújtottam neki    a házunk felé haladtunk váltva a két módszert   kimerültünk   pihentünk amikor megjelentek   nagyapám testvére és felesége    hihetetlen véletlen   van egy közmondásunk  tudják  találkozás buddhával a pokolban   ez a találkozás a rokonaimmal olyan volt   mintha buddhák lettek volna   akik a valóságos pokolban barangolnak 

                       bronzba öntve					és az én vándorbarátom

ezt mindjárt elmesélem maitreyának   az elkövetkezendő buddhának  kísérőmnek szállongva tett utakon    buddha az elődje     az erőszak legbölcsebb ellenzője    amint barangol a hirosimai pokolban   hol van most maitreya     meg kell kérnem    repítsen el a gépmadár katonáihoz  milyen vadállatok lehetnek   hogy néznek ki  mit mondanak    elrepültünk   sziget    pár nagy építményt látok    gépmadarakat    a katonákat bezárták az egyik épületbe    őrzik őket   üldögélnek  olvasnak zizegő lapokat  vidám zene szól  egyikőjük külön szobában beszélget   három katonával   akik az asztal túlsó oldalán ülnek    nem tetszik nekik amit mond   csak ismételget   istenem mit tettünk.  olyan volt  mintha az ég magába szívta volna az egész várost  a fekete szemüvegen keresztül is   olyan villanást láttam   mintha ívhegesztésbe néztem volna         jézusom  hogy mit tettünk   nem felejtem el soha     nem  meleget nem éreztem   csak egy nagy lökést a gépen    olyan volt  mintha éles fordulóban száz métert ugrott volna a gép  volt aki kizuhant az üléséből   tibbets ügyes volt  hagyta a gépet   alig billentünk helyre új hullám érkezett    igen  fele akkora  mint az első  már nem billentünk ki  inkább emelt rajtunk    jesszusom mit tettünk    jó  uram  igyekszem  de én láttam  ön nem    nem felejtem el soha        mi lesz most velem   nem tudok tovább élni   jó megpróbálom leírni   a visszaúton néma csendben ültünk   sokkban   csak én kiáltottam fel  hogy  istenem mit tettünk    döbbenten ültem   nem láttunk még atombombát robbanni   itt meg volt egy nagy város   olyan mint dallas                az egyik pillanatban még szép rendes   a következő pillanatban pedig eltűnt    a helyét tűz és füst foglalta el   istenem  mit tettünk   jó jó   nem beszélgettünk   túl sok volt ez ahhoz hogy szavakba öntsük   valamennyien sokkos állapotban voltunk      arra igyekeztünk gondolni hogy ez biztos véget vet a háborúnak   a város kilenctizedét elborította a füst   a közepén meg 3 perc alatt 9 km magasba emelkedett egy fehér oszlop   aztán nőtt tovább   15 km magasba   biztos vagyok benne   hogy a legénység minden tagja arra gondolt   ember nem hitte volna hogy ez megtörténhet     lehetetlen felfogni    istenem mit tettünk   hány embert ölhettünk meg   becsülettel bevallom   kapkodok a szavak után   hogy mindezt elmondjam   vagy   csak istenem mit tettünk    ha elélek száz évig   akkor se fogom tudni kiverni a fejemből   azt a pár percet   másfél óra múlva    650 kilométerről   még mindig láttuk a masszív felhőt   igen a robbanás felhőjét     persze uram   visszakanyarodtunk    akkor mindjárt   nem  nem sokat láttunk  lángokat nagy füstöt     és valami szürke port    aztán menekültünk   mert az ablakokra hullott valami fátylas massza    talán elégett emberek   és kopogni kezdett valami fekete eső a gépen   tibbets is megijedt    nyomta    ahogy tudta    nem    mondtam eltűnt a város    sík vidék volt porral  romokkal   jaj istenem mit is tettem     rendben de kérek valami nyugtatót altatót    nem enni nem tudok    azóta folyton hányingerem van   mintha tengeri betegség kapott volna el                    ok   küldöm     istenem  hogy mit is tettem     persze uram    nem beszélgetünk amúgy sem     csak ülünk és ülünk    nézünk magunk  elé   
fehér fal kúszik el tőlem    és felfelé     alul feketedik     kilátszik a kőpadló   rajta nagy sötét foltok    kezdek magamhoz térni    csupasz falak  sehol egy kép  sehol egy felirat  erős fények a helyiség túlsó sarkából   csak az egyenruhákról tudni  hogy rendőrök mozognak össze-vissza sietősen    hogy nem katonák sejteti a pisztoly gumibot spray és elektrosokkoló    a sokkoló ott hever a főtiszt asztalán    bárki felkaphatja     nőt hallgatnak ki nő még sincs az egyenruhások között  az egyenruha elegáns mélyzöld zakó  paszománttal  a karon is  a zsebek tépőzárasok  a vasalt nadrág világosabb árnyalat  a cipő szinte utcai sétáló  csak a magas tányérsapka cicomás  zöld szemernyő és korona  fehér állórész  arany sapkazsinór  vörös paszpol két jelvény a sapkarózsa  akár istenség szolgái lehetnek   csupa deli alak   biztos kockahas virít minden egyenruha alatt   szúrós szemek   akire ránéznek  biztos ledermed   horgot vetnek ezek a szemek   a kihallgatott személy szemébe   a lány csak nézi őket  rázza a fejét   nem ért semmit   kik ezek  mik ezek   nem a mi rendőreink    nem fogott gyanút   kérdezi   a tiszt    amikor kíséretre ajánlkoztak   nem nem  olyan rendesen néztek ki   na de   sarkon túlra hívták   biztos folyamatosan beszéltek   hogy eltereljék a figyelmet   nem    nem   jól öltözöttek voltak   a szemembe néztek   mint jóindulatú segítők   igen   arra kértek   segítsek egy ájult nőt talpra állítani   ki gondolta volna    hacsak nem a nyugalmuk    igen   nem siettettek     ettől gyanút foghattam volna      de olyan udvariasak voltak     és rendesen néztek ki
de  a   férje  a férje csak gyanút foghatott  hát nem egy húron rezeg az agyuk  az érzékeik   inkább a gyerekekkel zengünk együtt talán   olyan aranyosak  mindketten imádjuk őket   amikor elkábítottak  az utolsó gondolatom  ők voltak    jesszusom hol is vannak   riadtam meg            pedig a férjem velük volt    de hát azt se tudtam    mi történik velem    aztán szétfoszlottak    az álomba ringás ködében    mi lett volna    ha nekik esik bajuk    őket rabolják el    hiszen tudják    mióta a világhírű pilóta lindbergh    gyermekét elrabolták    divattá vált óriási váltságdíjért gyermekeket rabolni    megőrültem volna     nézze itt egy képe     azt se tudom hogy került a táskámba     a kislányom festette     nanáról az édesanyámról      hát nem aranyos     minden benne van     csupa szeretet       nanára gondolok     írtuk rá      szellemként jelenik meg a gyermek agyában a nagymamája      hát nem csodálatos

a főrendőr erre leül és bámul    az eléje hordott sáros-mocskos tárgyakra  kezébe vesz                  egy fület  forgatja forgatja    ámulattal néz a lányomra   és mi történt miután követte őket  a sarok mögött belém karoltak két oldalról   és az orromra nyomtak egy kloroformos zsebkendőt  és nem tudta     hogy ha elaléltnak tetteti magát     és nem vesz lélegzetet két-három percig   akkor elveszik a zsebkendőt   hacsak nem akarják a halálát   igen  villant az agyamban de mire rájöttem mit kellene tennem  már elkéstem    mire emlékszik még  vagy álmodtam  vagy nem is   tudom   nem jártam-e be  ezeket a helyeket   láttam  a  vatikáni múzeumot   a  laokoón-csoportot   az ádáz küzdelmet   amit    a két kígyóval  folytatott   rosszul lettem a   látványtól   hogy lehetett rosszul   hiszen eszméletlen volt     mondom   hogy nem is tudom  lehet  hogy oda repítettek   ezek a furcsa   figurák  rosszul lettem ettől   a látványtól   de nem hánytam  kóvályogva  mentem tovább    megálltam a   pietà-nál   feltűntek a   kijavított sérülései   amit az a félőrült   magyar   ejtett  rajta   ilyen világban élünk   tele van félőrültekkel   meg őrültekkel   jó ezt hagyjuk  mire emlékszik még   ó gyönyörű képekre a   madridi prádóból   ott bolyongtam   órákig   gyönyörködtem   hieronymus bosch     gyönyörök kertjében   látta ugye   fantasztikus   hm hát nem láttam   állandó szolgálatban vagyok   goya is feledhetetlen   a kivégzés   a szaturnusz   amint   dülledt szemekkel falja a saját gyermekét     meg a kolosszus      

jó jó ezeket csak álmodhatta   mind a helyzetéből eredő motívum    bizonyára látta korábban mindezt   honnan tudja ha nem járt ott    a nevükből   meg ahogy beszél   sugárzik   látja  pedig nem is jártunk   a prádóban    most terveztük   hogy elmegyünk   ha a gyerekek   kicsit nőniük kell    mire emlékszik még   amint  ébredeztem   napsugár ölelte át   a virágzó cseresznyefát   amit   négyéves  korom óta   minden   húsvétkor lefotóztak velem    imádtam    beültem   a hatalmas törzsből    elágazó  vastag ágak közé   ahol mindig találtam   nyuszihozta ajándékot   de rég is volt   istenem    igen     nagyon régen volt     pici lányom     a fa azóta meghalt     bizonyára nagy kínok között     sorra fonnyadtak-korhadtak-száradtak el a szárnyai     az egy-egy fányi ágak     mindegyik szült öt évvel korábban még  mázsányi kis sárgabarack méretű      milyet is     germersdorfi volt ugye    nagy fekete szemek     most meg hogy haldoklott     nem adtuk meg neki a kegyelemhalált     mint ahogy a szentfazék keresztények      se járulnak hozzá hogy aki nem akar ne szenvedjen    sorvadozzon évekig     csak a teljesen száraz ágakat vágtuk le    amik már kiszenvedtek    valahogy így játszadoztak   a keresztény hittérítőkkel a római pogányok     kikötötték oszlophoz akit elkaptak     addig nyilazták amíg sündisznóvá nem vált    akkor meg darabolták     kezet le róla    lábat le    vagy fejjel lefelé keresztre feszítették    

aztán mikor konstantin      a fene tudja miért      államvallássá tette    fordult a kocka     őrült kegyetlenséggel kínoztak a keresztények    mindenkit aki nem vette fel a kereszténységet      vagy hitehagyónak lehetett kikiáltani   kezdték gyerekekkel akik pogány római figurákkal játszadoztak     aztán asszisztáltak pogányok eretnekek kiirtásához      máglyán égették el a hitetleneket      boszorkányokat      na jó felejtsük el      még mindig csak csonka    a tövét meghagyta a kertész     mintha embert úgy végeznének ki    hogy minden kiálló testrészétől megszabadítanák     merész hasonlat     de van benne igazság     él még     de nem tud ágakat növeszteni      akkor pusztul el végleg     ha a gyökereit     vakondokok     kukacok     meg a szú    megeszik    ez lesz a helyzet a pöcegödörrel is     ha nem robbantjuk önmagába    
közbeszól a vallató    emlékszik még valamire   igen    mintha álmodtam volna    ahol fogva tartottak    mindenféle rémisztő hangot lehetett hallani    csikorgások    sikolyok     halk muzsikaszó    aztán hangos puffanások    csak álom lehetett    belvárosi környezetben raboltak el    és messze nem vihettek    és még mire emlékszik    hát az ébredésre   egy kerti padon ébredtem  a közeli parkban pofozott  aztán elszaladt egy nevetős szőke copfos kislány  kiáltani akartam hogy  jöjjön vissza  de nem jött ki hang a torkomon   és ki talált magára   hát nem tudják  fiatal rendőr  hagyományos magyar egyenruhában   nem ilyenben mint a maguké   rendben  honnan tudta hogy maga az  akit keresnie kell     nem tudott semmit   legalábbis úgy tett  rám mosolygott   ő is megkérdezte miért fekszem  itt a padon   nem akarta elhinni amit elmondtam   de oda vezetett  ahol folyt a keresgélés a házak között   közben mesélte   hogy elraboltak   egy kislányt   igen igen kislányt mondott   kérdezte   nem vagyok-e   kétgyerekes anya    mert azt keresnek    kislány és kétgyerekes anya    csak csodálkozni tudtam       mondta hogy jelentenie kell         azért mert az nem úgy van   hogy valaki csak úgy   eltűnik a családja köréből  ilyenkor  mindent meg kell vizsgálnunk    mindegy mennyire furcsa   vagy hihető   nekünk tényekre van szükségünk   most meg kell tudnom például  mivel sikerült  elcsalniuk   rendben rendben     aztán jelentett is jóváhagyták  amit tett   miért  jóváhagyták  hát nem az önök embere volt    igaz ő magyar egyenruhában feszített    akkor meg honnan tudják hogy jelentett    ki itt az úr    önök netán vagy a magyar hatóságok    annyit hallani az iszlám nyomulásáról    az ember képes azt hinni   hogy maguk az iszlám előretolt bástyája    a magyar rendőrséget pedig már a markukban tartják     ugyan kérem    hagyjon fel a rémisztgetéssel    együttműködünk    térjünk a tárgyra     még hogy rémisztgetés     magyar vagyok maguk meg úgy hallgatnak ki     mintha idegen országot képviselnék    mintha kém lennék    honnan tudhatnánk   hogy nem idegen    akár földönkívüli hatalmat is képviselhetett    és képvisel most is    akár az égből is hullhatott alá   akár ezek itt   nézze mi van itt az asztalomon    kínzóeszközök     körömhúzó krokodil  olló    ujjsajtoló   melltépő bilincs   meg kisebb emberi testrészek    nem egy emberé    nem messze magától találták  egy magasból ejtett szögesládában  a testrészek külön potyoghattak az égből  mert levelek    virágszirmok   sőt kis ágacskák tapadtak hozzájuk    tán szeptember 11    mit akar ezzel mondani    egyelőre szinte semmit  csak úgy véljük magát is áldozatnak szánva  csalták el    de ha fentről hullottak ezek a borzalmak   mivel vitték volna oda      ezt keressük  keressük és    akár ezekkel együtt pottyanhatott vissza magácska is
újra megkérdezem   kik maguk   hogy most itt faggatnak idegen egyenruhában   mindjárt elmondom    de most nyugodjon meg    üljön vissza    nem értem nem értem       nagyon szimpatikus emberek voltak    de hiszen azt mondta  sötétbarna bőrük volt    ez nem jelent semmit    legfeljebb jómódú cigányoknak lehetett nézni őket     de hiszen itt nincsenek is cigányok    ezen a környéken nem fogadják be őket     ez csúsztatás    mi az hogy ezen a vidéken    egyáltalán nem fogadja be őket    ez az ország   csodálom hogy maguk itt szabadon mozognak    sőt szinte uralmuk alá vontak minket    hiszen idegenek    ha orbánék    kifejezésével élnék    migráncsoknak kellene hívnom önöket    az általános gyűlölet amit szítanak    és az önök jelenléte viselkedése     abszurd ellentmondás    bizonyára szoros kapcsolatot ápolnak a mostani hatalmasainkkal     nem tudnák milyen törpék valójában    hogy értette az előbb   hogy itt nem is lehetnek cigányok  a bőrük színe meg vallásuk ellenére   nem látok keresztet    talán őket is itt sorakoztatnák    és faggatnák    hogy értette  újra kérdezem hogy érti   ó semmi semmi  befejeztük   köszönjük hogy eleget tett a hívásunknak   
ez a köd honnan ereszkedik alá  szinte semmit se látok  de lassan elfújja valami lenge szellő  kibontakozik ködszálakkal a szélein  egy emberi alak  cifra több sújtással kapcsos szíjjal díszített egyenruhás alak   az egyenruha kanárisárga és kék alliterációja  sietve lép felé a főrendőr  jaj elszóltam magam   szálim   te tudod   fedett terület vagyunk  mióta ez az ország kilépett a nato-ból  és csatlakozott svájchoz ausztriához  beszüntetve minden kifelé irányuló katonai akciót    hm   hogy is mondjam    mi a független közép-keleti országok szövetsége  fedett területeket kaptunk   amelyekről információkkal segíthetjük az usa-gengszterizmus áldozatait  ezeken a területeken    ügyelünk arra    hogy sötét bőrűek      ne mozogjanak  meg akarjuk őrizni leplezett voltunkat     ezért van nektek is világos bőrötök        igen egyrészt régóta tudjuk fehéríteni a bőrünk  másrészt sok fehér ember csatlakozik hozzánk   és akkor miért viseltek az ittenitől eltérő egyenruhát  nem is tudom  talán hogy belül fegyelmezzük magunkat saját  szokásainkat őrizzük 
szálim odahajol az arcához     úgy ordítja        idióták vagytok  hogy lepleznétek magatokat   eltérő dologgal  térjetek át azonnal az itteniek egyenruhájára   csettintett a jobbjával a mennyezeten megnyílt egy herke  zuhogtak belőle az egyenruhák    a csizmák nagyokat koppantak a padlón   és most mit csináltok a nővel  aki félig tudja a titkot   elvarázsoljuk  duruzsolni fogjuk a fülébe   az ezeregy éjszaka csodás meséit   elfelejti az egyenruhát is     meg hogy miért nincs cigány errefelé 
leültek valahányan    vízipipára tett parázzsal    ketten kezdték szívni az ópiumot   hogy került ide akkor két arab   ha vigyáztok a bőrszínekre    csak provokáció lehet   két meszticet küldhettek  elvegyülhettek a nyári nap alatt napbarnított emberek között    a nő apja is sötétbőrű   honnan tudjátok  hát ő is kereste     majdnem sírt      amikor meglátta a lányát   és mi folyik itt tulajdonképpen     honnan ez a sok szerszám   meg ujjak fülek skalpok     mintha a holokauszt hátrahagyott szörnyűségeiből     válogatta volna össze valami kotorászásból élő állat   sok mindenre derült már fény  körvonalazódik  hogy mióta trump kifejezetten megkövetelte a terrorista-gyanús elemek kínzását  olyan felháborodás tört ki a békésebb országokban  hogy nem merték a kínzások exportját folytatni    allah akbar   akkor megszűnt ez az állatság  nem  de export helyett felhő-programot dolgoztak ki  az meg mi a fene   hát mint a számítástechnikusok   amiből sok van     és ráérős meg mifene    fellökik a felhőkbe   az üldözöttek velejét    ott mogyorózzák   aztán ha szükség van rá   csak lehívják ide    a kemény földre   itt befejezik   vagy átalakítják   hát az is lehet   hogy a kínzókamrákat is fellövik a felhőkbe    csend van    amíg ott is meg nem születnek     vagy reinkarnálódnak     a hatalmasok akiknek a hatalma sok     és nem indulnak be a fegyveres csapatok     kik lehetnek ott a katonák     a fene tudja     biztos akik pokolba kerülnének ha nem fognának fegyvert     persze az égi világ végtelen    talán még az égi pápa is elfogadta ezt az egyházára nézve gyilkos teóriát     gyilkos mert évszázadok gazember sötétségéről rántja le a leplet     a földközpontú világkép tudósainak máglyahaláláról    kegyetlen kínzásáról     az ebben hívők eretnekké kikiáltásáról     tömeges kivégzésükről     jobb ha a kínzások mai bajnokainak helyet szorítanak   a pápaság hatalmas    szinte végtelen birodalmán kívül     jobb ha a végül égbe emelt korábban megkínzottak   nem hallják a mostani kínzások      velőtrázó sikolyait    nem látják a kínzókamrákból csorgó vért    sem a kínhalált holtakból rakott máglyák tűzének fényét    nem hallják a máglyák sistergését     a csontok roppanását    ropogását      jobb a béke    ez elképesztő tábornok úr    nincs jobb információjuk     az is lehet    hogy a feleslegessé váló űrhajókba lövik fel  a félholtakat  nagyrészt polgári fejlesztések kísérleti rakétáiban  furcsa módon ott állítólag könnyebb kipréselni belőlük vallomásokat     mert tudják nem fognak már találkozni a bajtársaikkal            és mi történik a vallomást tett szerencsétlenekkel       hát ez az amin még dolgoznunk kell   van néhány megmagyarázhatatlan dolog   például    hogy nő vezeti a programot  bizonyos gina haspel   és a világ még nem látott ilyet    élvezi a kínzásokat  utasításokat ad a legbarbárabb kínzásokra feldarabolásokra   még a hely is ismert   thaiföldön volt    vagy tán még van is     detention center green     mert belül minden zöld      honnan tud ilyeneket     filmet láttam róla    az amazon prime video programban     a fene tudja hogy készülhetett most     amikor a szörnyeteg nő a cia igazgatói székébe avanzsált      a fekete helyszínen fogvatartott rabok láncon lógtak a mennyezetről      napokon keresztül    ládákba kényszerítették    szögekkel se kellett kiverniük    pokoli kínokat szenvedtek így is    alvástól megfosztották  meztelenen láncba verték őket fagyközeli hőmérsékleten   és színlelt kivégzéseket hajtottak végre rajtuk   most meg is nevezik az egyik szörnyen megkínzottat  abu zubaydah a szerencsétlen     akit  egy hónap alatt 83 alkalommal vetették alá   megszakított fulladásos kínzásnak  amit szörfözésnek hívtak  a nő vezérletével     elégették a végrehajtott kínzásokról készült videókat      jó erről ennyit     de mondja    miért hullanak testrészek az égből  ha egyszer kibányásztak mindent a testekből      kilökik tán az űrbe   nem értjük miért szakadnak darabokra  és miért csak a kisebb testrészek maradnak meg    van még valami   nem sok   de tudjuk például  hogy ha nagyobb űrállomáson végzik a munkát  sokszor vegyi elemésztést alkalmaznak  a nő parancsára  a még élő roncs lábánál kezdve  középkori inkvizíció lehet a minta   de sokszor orvosi eszközök is hullanak   lehet hogy műtéteket is végrehajtanak    akár nőkön gyerekeken   mint auschwitzban tették   mert az orvosok is kíváncsiak    mindenre amit a normális egészségügyben    nem tehetnek meg   valaki mesélte    hogy műtötték meg prosztatával    az is elég rémséges   gondolja csak el   meséli hogy   az altató-orvos megjelenésével   kezdődött     az esemény    kerek arc    3 mm-es őszes haj komoly úriember csendes mosollyal     csak az a baj     hogy valami zöldes hacukába van bújtatva  halk  tömör ismertetés   gerincbe fogok szúrni   milyen szívderengető hallani   nem okoz nagyobb fájdalmat     mint az infúzió tűjének bevezetése  percek múlva nem fog érezni semmit   a műtét félórát fog tartani     három-négy óráig hat az érzéstelenítés, aztán felenged a mozgásképtelenség   jó ne idegesítsen már annyit    ok  meleg kézszorítás   délután csellengek a folyosón    ott ül a betegszállító    és cigányozik    még katéteres koromban fejtette ki     többfős beteg hallgatóság ellőtt    a ‘sok rohadék tolvaj cigánnyal’ kapcsolatban    így beszélt róluk    hogy ő bizony lépre csalja őket    a kéglijében    egy nagy tőrrel    és isten bizony leszúrja mind egy szálig    kórházban megalkuvásra hajlamos az ember    csak nyeltem egy nagyot   jó nem ecsetelem most tovább   csak megjegyzem    ilyen fasizálódó országban élünk    még a taknyos kölyök   kirágott seggű gatyában   is nyugodtan cigányozhat    nem skalpolja le senki   
mit akar még tudni a felhő-műtétekről    ja igen   mondom hogy    csak kicsit vadabb mint a prosztata    mondjuk gerinc-érzéstelenítés nélkül    akkor folytathatom    ugyebár    az áldozat meséjét  összehasonlításul előadja az érzéstelenítéssel végrehajtott prosztata-műtétjét
feljött a megcsonkítás nagy napja    az égi harsonák nem szólalnak meg    csak elapadnak a női mosolyok   mindenki komoly és siet   valamivel megszúrnak   súgja a nő hogy  nyugtató   aztán beöntés  gyors leürülés    igaz is  este is volt    hatszor elmondják    hogy sem inni sem enni nem szabad   megtisztelem a csonkító sereget    egy kéjes zuhannyal   alig érek vissza   jön egy nővér tessék meztelenre vetkőzni    és úgy várni a betegszállítót    pont fél kilenckor meg is jelenik villan   de jó is     hogy csak ennyire barna a bőröm     átemel a kocsira    be a műtő ajtaján   majd jobbra az előkészítőbe   ott az altató doki és egy nővér    tessék felülni és előre hajolni tényleg semmi kis szúrás a gerincemnél     de aztán     még jobban előre  és két-három erőteljesnek tűnő lökés   a szúrás környékén    ha ez így megy      eltalálja a gerincem és annyi villan   de már nyikkanni se merek   el is találja  mintha villám ütne    a bal lábamba a kisujjamig süvít   erről ennyit  kész     lefektetnek arra a bigyóra   amit belém applikáltak   szabad ezt   a jobb kezem azonnal munkába veszi a nővérke    szuri ott is   aztán tasak egy állványra és indul a díszes menet kocsistól    állványostól   na meg velem   az előtéren keresztül a szemközti műtőbe  szembeötlik     a falak hullámosak   a csempe rossz   sikerült a műtőt rosszabbul felújítani    mint a magyar viszonyok közt    jobb helyezésre érdemes épületet    megint átemelés majd felrakja a lábaim az emeltyűkre    úgy látom   kaparás következik  minden kellék azonosnak tűnik    mi a csoda   érzem    a lábam már érzéketlen    két nehéz kődarab   akár el is hagyhatnák a testem    annyira idegenek   elsuhan mellettem a tanár úr    a szószátyár   főfőorvos aztán a lábam végitől visszaköszön   adj isten  hajrá   gondolom magamban   a tanár úr feje eltűnik a lábaim közt   ez már nem tréfa    közben felraknak a mellemre   ekg-tappancsokat   a jobb karomra automata vérnyomásmérőt    a bal karomat bedugják   valami zsákba és leszíjazzák az asztalkorláthoz vagy mifenéhez  vezényszavak  teszek valami naiv megjegyzést    látja-e, hogy mit csinál odabent vagy csak érzi    látom is és hallom is     de most inkább ne    le vagyok intve    kuss    mert kiheréllek   értékelem a helyzetet    azért még megeresztek    egy csendes könyörgést    de jó lenne   ha valaki kommentálná   mi történik   csend    úgy tűnik    az altató-orvosnak van füle    mert mögülem súg   remek    jól tartja a vérnyomást és a pulzust márminthogy én tartom  a fene tartja   keresem az órát   mert tuti    rég elmúlt a félóra elvonókúrán gondolkodom    miért nem vetítenek valamit    vagy legalább telepingálhatták volna a falakat    kadzsuráhói szobrokkal    esetleg szavalhatna valaki józsef attilát  a semmi ágán ül szívem   kis teste hangtalan vacog    dehogy ül és vacog    kezd dörömbölni   mert rossz vezényszó-foszlányok    jutnak a fülembe    megindult   újat kérek   meg ilyesmik   hajol az altató és nyugtat      minden rendben van   ezek rutin   egy halk   rutin káromkodás  valaki megsimogatja a karom   itt valami nagyon nem stimmel   kérdem az időt   tíz körül mondanak valamit    már a fene  emlékszik    feszül a csend    most pattan el tán a húr    nem   megindult ok  mondja valaki  lassan leszedik a tappancsokat  kikötik a vérnyomásmérőt  istenem  mindjárt eleresztenek    és ekkor újra idegesen cseng    a tanár úr hangja    vissza kell mennem  pattogás    gyorsan rakják vissza a tappancsokat      a vérnyomásmérőt   visszasüllyesztik az asztalt   amit az előbb   több lépésben megemeltek   sustorgás   már nincs altató-nyugtatás felcsattan a betegszállító-fiú    figyelem a hang   nem figyelmeztetni kell  hanem cselekedni   jön valahonnan lentről a tanár úr méltatlankodása  most fülelek csak  valamelyik eddig egyenletes hang   olyan hörgővé vált   mint az elhangolódott rádió   mi a fene lehet  többen megmozdulnak   a betegszállító is beszáll    egy lógó-fityegő mini-kapcsolósoron matat    ki van erre képezve  villan  morgolódás  szóváltások alul   végül hallható fellélegzés  megindult  rendben jön   komótosan megindul a kiszerelésem     a bal karom is felszabadul    a betegszállító a lábamhoz megy    hogy leszedje az emeltyűkről    és elkezd hangosan morogni    hogy ez a  valaki   képtelen a sok vért rendesen eltakarítani    és takarít    most hallom először a   sok vért a lábam változatlanul idegen kő     le fog szakadni    visznek az  őrzőbe    kötnek rám vagy ötféle dolgot  csak a katéteremnek három csatlakozó csővége van   hogy is   be az átmosó folyadék    ki minden   de mi a másik be  megtudakolom    ja nem kell utánanézni   hiszen az lehet a levegő-befúvó nyílás  amin keresztül felpumpálják a katéter-felfüggesztő buborékot külön kapom az infúziót a kézfejembe    ahová még az előkészítőben beépítettek egy kétkapus szerkentyűt          az egyik az infúzió  a másikba időnként benyomnak valamit  injekciós szerkentyűből    véralvadásgátló   nyugtató   ha jól értem    sorban járulnak    az ágy oldalára akasztott húgytároló-tasakom elé    nővérkék    betegszállító    egy orvos    mély meghajlással szemlélik    és elismerően lehelik ki magukból   szép-szép   még délelőtt bekukkant a tanár úr is    ő is ránéz     jól van    nagyon szép    reggel átköltözhet a helyére
lehet hogy az időről is szól ez a kis regém    persze hogy én írtam    az időről ami a végtelenül sok relatív dolog közül   az egyik legfontosabb    mert  mint tudjuk    önöknek se lehet újdonság     az én világomban alaptörvény     mint minden    az idő is relatív     most például    olyan sebességre kapcsolt      mint még soha tán    lehet hogy mert álomban élem át mindezt     persze nem tudom      hol az álom és valóság közötti határ     mint ahogy tudósok szuperagyak se tudják     hol van vagy lesz a határa     az emberi tudatnak     amin igyekeznek túllépni     ami nagyon tiszteletre megsüvegelésre méltó igyekezet      mert az emberi tudatnál sötétebb dolog      szubsztancia nincs a világon   de hát minden vallás minden egyház minden pap     kötelességből     vagy mert úgy ahogy van     masszív ostobaság     azt állítja papolja misézi      hogy az emberi tudat     ők lélekként kezelik    nem anyagi     semmi sem anyagi    amivel butítani vezetni lehet     éhínségbe nyomorba háborúba testvérgyilkosságba     az embereket     alig várom hogy két tudományág  a mesterséges intelligencia és a kvantumbiológia mesterei    be tudják bizonyítani     hogy minden anyag     amiből az emberi lény áll      se lélek se tudat nem más mint anyag különleges    megnyilvánulása   manifesztációja    már nem fogom megérni      legjobb esetben évek vannak hátra      jaj megint elkalandoztam     vissza az időhöz      régóta mondom miként élem át     az öregedés felgyorsulását      sűrűsödik az idő     mondogatom     sokan csak néznek bámulnak     nem értik     mások a homlokukra csapnak     hű de jó    kiáltanak fel     mint az írásaimmal is történik     sokan    közeli emberek el sem olvassák      mint a feleségem vagy ez a lányom például     politika     legyintik le  
pedig a baj csak a politikusokkal van   mind hazudnak     mondják balga népek    mert nem ismerik     a híres mondást     ki is mondta      hiába keresem      rátalálok ugyan     a politika a hazugság művészete     de hogy ki mondta     nem lelem      van aki tagadja     a bölcsnek tartott bibó szerint      aki sokat hazudik már nem is politikus     ő se tudta igazán     hogy minden politikus hazudik     nem vallhatja be például egyenesen     hogy nem tudja teljesíteni a választási ígéreteit      vagy hogy már régóta más vágányra terelődött      mert nem akart megbukni     vagy hogy eladta a fél országot      ezer oka is lehet rá      nem kellett politikusnak lennem      csak külkereskedőnek     hazudnom kellett az átkos áralku előírásai miatt      mindenféle a termékre nem jól nem pontosan alkalmazható szerződésről ajánlatról kellett bizonyítani      többnyire óriási hazudozással hogy jók     egyszer hányingerem támadt     azt mondtam a ndk-s pénzügyesnek       hogy térjünk rá inkább bekerülés nekünk     kifizetődő nekik alkura      nagyon balosak voltak      elrohant     a vezérhelyettessel jött vissza       aki nem merte kimondani      hogy igazam van     mentegetőzött hogy nem térhetnek el a kgst-előírásoktól     milyen ősi rövidítéseket használok      pedig rettenetesen utálom a rövidítéseket      azt hittem pár évvel ezelőttig      hogy orosz balgaság a sok rövidítés       de angol szakkönyvekben is hemzsegnek a rövidítések       ha nem profi olvassa    belefárad       a memorizálásba vagy visszalapozásba     hogy befejezzem unalmas eszmefuttatásom       közlöm bátran a véleményem      aki nem tud hazudni mint a vízfolyás    ne menjen politikusnak    gyakorolhatja másként a politikát     balga aki azt hiszi    nem politika     krasznahorkait     vagy     a decameront      vagy akár az ezeregy éjszaka meséit     vagy a háború és békét olvasni      mások pedig megírják     vagy művelt hallgatóságnak mondják el     hogy le sem tudták tenni     a kolja a nép ellenségének fiát     vagy akár a tudományos almanach szinten kezelhető     új korszakváltást      sebaj     nagyobb községnyi kisebb városnyi olvasóm van évenként     érdemes volt élni 85 évet      ezen a mocsok földön   és eszembe jut józsef attila szokatlan verssora     az idő elrohant vérvörös falábakon      furcsa mint több beszólása      és néma négerek sakkoznak régen elcsendült szavaimért     és     csüngője voltam szép lucámnak     nem érthetők csak hangulatfestést szolgálnak     az idő bizony elszalad      és ha az ember nem szerencsés      meg zseni     bizony vérvörösnek és falábnak érezheti az időt      de három ember értheti meg     mint einstein képletét     E=mc2    itt nem írhatok kis e-t     mert nehezebb lenne megérteni     a fenét értette meg három ember       évekig     lehet hogy akár két évtizedig is mellébeszéltek nagyokosok       mire valaki felfogta elfogadta és tovább tudta fejleszteni     ne keressék      jól emlékszem-e      az emlékezet csalóka      az a marha       aki számonkéri tudod-e       hogy hívták a nyomda tulajdonosát      akinél 1848 március 15-én kinyomtatták       a  12 pontos kiáltványt       memóriazseninek kell lenni hozzá       mi dereng át ezen a sötét ködön    már rég ébren vagyok    mégsem látok egyelőre semmit       de tisztán hallom a lányom hangját    méltatlankodik     úgy tűnik nem az elrablóim    hanem önök     földöntúli lények     leszállnak ide a végtelenből      megnézik kik és milyen cicomákban gyakorolják a hatalmat      beöltöznek     és ártatlan emberekkel játsszák el a rendfenntartók kisded cirkuszait      nem értik a világunkat     úgy látom      hitük vallásuk ideológiájuk sincs      ami vezérelné önöket      nincsenek érzelmeik sem talán     nem értem szeretnek-e vagy utálnak engem     vagy semleges lény vagyok maguknak      van-e magukban együttműködési képesség vagy szándék     úgy érintkeznek-e velünk     mintha a plazmaóceánból fejüket kidugó tudatos lények testvéri közössége lennénk    nekünk is vannak mulasztásaink     a nem feltétlenül szándékosan     általunk okozott csalódások fájdalmak      vajon megértik-e   hogy nem hagyhatjuk a felejtés jótékony homályára    elborítja-e őket      hiszen előbb-utóbb el kell számolnunk velük      értik-e hogy egyáltalán miről beszélek     dehogy értik      látom az üres szemükben      nem pislákol a megértés lángja       de asszonyom nem értem      miért váltott ilyen vádaskodásra      hiszen úgy bánunk önnel       mint kisgyermek a húsvéti nyuszival        ne hízelegjenek hadd mondjam el még     már hogyne értenénk kis asszonyka       földi világról érkeztünk      messzi szigetvilágról       ahol más világba születtünk     hogy van-e hitünk vallásunk ideológiánk      nehéz megmondanunk     mert alaptörvényünk       hogy mindenki szabadon él      úgy gondolkodik      ahogy akar     ha hisz túlvilági lényekben       akiknek engedelmeskednie kell       hát megteheti      általában cécó nélkül gyakorolják       templomok papok nélkül       nem is ismertük ezeket a fogalmakat      amíg meg nem jelentek       hatalmas hajókon       fehér emberek      csodálkoztak a békén      mint a hawaii szigeteket felfedező cook kapitány és legénysége        őt istennek hitték az őslakosok     ünnepelték őket      szabad szerelemben részesültek      béke és boldogság örömtüze vette körül őket      nálunk is hasonlóan mély békével találkoztak      sokan le is telepedtek      de nem tudtak elszakadni hitüktől vallásuktól      egyesek olvasták élénk hajlongás és térdepelés közben      a bibliát      mások a koránt      fontosabb volt nekik a templomépítés mint a mezőgazdasági munka       nem értették őseink      min marakodtak össze     tulajdonláson      nem hittek a szemüknek     egy szép virágfán össze tudtak veszni      kié      aztán hamar bekövetkezett a nők tulajdonlásának őrülete      ha egy nő véletlenül két férfivel esett szerelembe      képesek voltak birokra késre menni      érti     nő miatt       hamar háborúskodásra került sor     rendet kellett tenni      mi ilyen rendteremtők vagyunk       próbálkozunk barátkozni a két fő vallással is      és nem értjük      a biblia és a korán ugyanazt az istent ábrázolja     és minkét papság bálványok     imádatára szólít fel     rosszul mondom     csak a keresztények faragásai kőszobrai bálványok     mint a bálványimádatért üldözött pogányoké      a muzulmánok nem tűrik az emberábrázolást   miért is    a fene tudja   maguk szent kő felé fordulva imádkoznak  nem követhető egyik sem        és főként érthetetlen a hatalom- meg tulajdonvágyuk    aztán rájöttünk hogy genocídiumba torkollhat a viaskodásuk    most túlnépesedési problémáink vannak      járjuk az eddig ismeretlen világot      melyik van legközelebb a mi életünkhöz     igyekezni fogunk elszakadni akkor bevándorláson gondolkodnak      jobb ha szedik is a sátorfájukat       az itteni hatalom galád és ostoba     hozhatnak békét tudást munkát      elzavarják előbb-utóbb magukat    vagy bebörtönzik     jó ha tudják     biztos nem vették még észre     hogy az egész emberiség      ha nem földönkívüliek     maguk is mélyen be vannak oltva gonoszsággal     gyűlölettel       gondolják csak meg     egy acélpengének  két oldala van     az emberi gonoszság is ugyanazon kérdés két oldalán kristályosodik ki     ha földöntúliakról beszélnek írnak szépirodalmat vagy krimit    filmet csinálnak róluk     mindig gonoszoknak gépiesen öldöklőknek mindent legázolónak látják láttatják ábrázolják őket      ha pedig más égitestre áttelepülésről harsognak az őrült hatalmasok    a mindenre képes tudósok   akár a holdról     akár a marsról vagy akármilyen távoli égitestről  van szó    élen jár a minden más tekintetben is gázoló   elon musk     mindig két kifejezést használnak      gyarmatosítjuk vagy megszálljuk őket      vagy tán maguk használnak más kifejezést      akár ha rólunk van szó    bizonyára véletlenül sem     hiszen  belé van égve a fajtájukba minden emberi rasszba     ha létezik isten      ez az egyik főbűne     gonosznak teremtette az embert     és mivel a biblia is megmondja      a saját képére teremtette az embert    nagyon gonosz lénynek kell lennie    kicsit túlzásba viszi a bélyegző sütögetését nem       nem nézze mi zajlik most dél-amerikában       halljuk itt is     meg otthoni híradásokból is      mintha idegen bolygók lennének      mi meghalljuk a szerencsétlenek zokogását is          úgy lőnek le bennünket mint a kutyákat      mondta kamerába egy tüntető bolíviai asszony    akinek a fia is az utcaköveken végezte az életét      gondolja meg    nem voltak kamerák     amikor kolumbusztól kezdve      a nyugati partokig és messze délre nyomulva     100 millió bennszülöttet irtott ki a fehér ember      puskával kötéllel betegséggel     technikai előny mellett     és lovon ülve     nem volt nehéz     de békések és naivak voltak      időnként ellenálltak bosszút álltak     a fehér ember bosszúja végtelen volt      békét ajánlott területekért cserébe      a naiv bennszülöttek aláírtak betartották az aláírtakat      a mi fajtánk elfoglalta a békeszerződésbe írtakat      aztán tovább nyomult nyugatra      ha ellenállókat      hazafiakat     ősi földjük védelmezőit elkapták     kötéllel jutalmazták őket       volt eset      hogy 38 indián nyakára vetettek kötelet    egy vastagabb kötélre kötve a 38  másik kötélvéget    majd egy mozdulattal feszítették ki a tartókötelet       mestermunka magas művészi fokon     nem tudták kamerába kiáltani fájdalmukat      most napjainkban      három délamerikai országban is      öntudatra ébredtek    az őslakos indián ivadékok      kezükbe vették a hatalmat      megpróbálták csökkenteni kiszolgáltatottságukat  a fehér elitet felváltották sajáttal      nem privatizálták a természeti kincseiken hízó multikat      csak lassan      kártérítéseket fizetve léptették be az állami szektort      sikerrel csökkentették az egyenlőtlenséget    lakhatást eledelt oktatást orvosi ellátást biztosítottak      a tőke maga     meg az érdekeit első helyen védő usa     nem tűrhette     micsoda képtelenség     színes uralom     több évszázad után előlépnek a bozótosból     kalyibákból      nem könyörögnek      hanem parancsolnak     és a drága kincsek részben nekik termelik a pénzt vagyont      meg kell buktatni őket mihamarabb     chavez volt az első      emléke örökké élni fog     rettenetes támadások tűzében biztosított emberi életet a bennszülötteknek     a támadásokat sorban népszavazásokkal védte ki     sajnos elvitte a rák     maduro az utódja tehetségtelenebb volt     de talpon tudott maradni      2019 januárjáig      amikor puccsal      új ember foglalta el az elnöki széket      hiába jogtalanul került hatalomra      minden egyenlőségellenes      azaz majdnem minden hatalom elismerte      talán maduronak is emelnek még szobrot      rövidebb életű volt a bolíviai szocializmus     evo morales-t 14 év sikeres elnökség után puccsal taszították le a hatalmi székről       miután négyszeresére növelte      az ország gazdasági erejét      visszaszorította a multikat      kínai együttműködést keresett a világ legnagyobb lítium-készletének hasznosításához     hiba volt súlyos hiba      az usa-t éppen lelépő hatalomnak szerepet adni az egyik legfontosabb nyersanyagkincs feldolgozásában       mert miért nem maradhatott       szocialista jellegű vezetésben venezuela      ugye nem tudják      nagyobb ott a nyersolaj-készlet       mint szaúd-arábiában vagy oroszországban      és mit gondol      hány négert öltek meg a rabszolgakereskedők      akik üveggyöngyökért      kisded csecsebecsékért    vásárolták meg a kiváló afrikai munkaerőt    akik értettek a mezőgazdasági munkához       miután teljesen kiirtották a szolgamunkát végző indiánokat      60 milliót     csak az afrikai emberpiactól      amerikáig vezető úton      láncokat kellett viselniük      kikötötték őket a hajókban     ahol be voltak spékelve     saját székletükben pisijükben fetrengtek      éheztek     amikor evezőlapátot kezeltek beleroggyantak      betegségek      vitaminhiány tizedelte őket      a viharokban menthetetlenül odavesztek      bélyeget sütöttek rájuk     ahogy ma már tán a marhákba se sütnek   
usa de hiszen ez csupán három betű     mit törődöm mégis velük     a 7/11 előtt kezdtem és azóta minden gazságukat jobban látom     átkozott gazemberek     demokráciát hirdetnek   meg hogy a világ megmentői     pedig felsorolni is nehéz      mennyire a legalávalóbb pokolbeli szörnyek    afganisztánnal kezdték      közel 20 év és ma is kivonulnak     mondják aztán maradnak    pokoli öldöklés folyik ellenük velük egymással       folytatták irakkal     lehazudták a csillagos eget    hogy alibit mutassanak fel      primitív hazudozás folyt    mégis elhitte vagy behódolt a világ     vagy a rablás eredményén remélt részesedni      a zsákmányon     mint mi a történelmünk alatt annyiszor       keresztes háborúk      a szovjetunió elleni hadjárat     aztán öldökölt ahol érte     néha maga előtt tolva a nato-t      jöttek a kiszállások      kiszállt az iránnal kötött nukleáris-megállapodásból       a klímaegyezményből     az izraelt korlátozni próbáló település-építési ejnye-bejnyéből       mindez a béke és nyugalom sima tükrének megzavarása     áttette a fő háborús készülődést       kínára és oroszországra      felvonulások hadgyakorlatok     határközeli országok    zsarolása nyomásgyakorlás rájuk     embargó     már a nevét se nagyon merik használni      annyira ellenszenves az egész világon      szankciók az új kategória  az új név   vámháborúk      általuk diktált kereskedelmi egyezményeket most felmond    szocialista jellegű kormányzatokat bedarál    szarkeverés mindenütt és minden szinten       és nem egy ostoba diktátorjelölt csinálja     hanem az eisenhower által      katonai hadiipari maffiának     elkeresztelt szörnygyülekezet   
másutt is kegyetlen a tőke     az volt a földesúr is     a belga kongóban      a ma példakép belgák     levágták a rabszolgák kezét 

csukló fölött bárddal      ha nem teljesítették a napi normát     közben a település fehér birtokosai a  misszionáriussal   iszogattak   aki áldását adta    a szemük se rebbent a vérfagyasztó üvöltözésre     hagyd abba apu      rángatta a vállam a lányom     otthagyott csapot-papot     mert én is kiabáltam     tiltakoztam az álmomban látottak ellen     ők azt hitték hogy a vallatás ellen     jól hitték    ha ébren vagyok biztos elfogyott volna     a türelmem      micsoda gazemberség ez is      pedig csak szóval bántják      a rabszolgákat sűrűn korbácsolták      sokszor halálra     ha megszöktek bélyegzőt sütöttek a homlokukra     de őt szóval kínozzák már legalább egy órája     ébresztés ellenére is     nehezen térek magamhoz      kába vagyok     ki kell mennem levegőre      nem látom tisztán a faldíszeket      pedig ordít róluk hogy idegen alkotások     egyik másik vad is     a fene vinné őket      még egy pillantást vetek az egyik képre     a disznófülű nagyúr jut az eszembe      meg hogy mennyire más a mi festészetünk      a szépművészeti múzeumban     csodálatos kora-keresztény képtár van     többször csodáltam    annak ellenére  hogy   a keresztény művészet    minden korszakában      mélyen benne van az erőszak    csoda amikor mosolygós szűzanya vagy gyermek szerepel valamely képen    főleg oltárképen       ezért szeretem a fekete madonnát       az mindig kedvesebb mint a fehér     meg a toledói szűzanyát a gyermek jézussal      kölcsönös emberi szeretet sugárzik róluk      a festmények többsége       a keresztrefeszítést korbácsolást      híveinek kínzását kivégzését ábrázolja      ez is mutatja      ilyenek vagyunk      milyenek is      elakadok     a torkomon akad       hogy gyűlölködők      mélyen gyűlölünk mindent ami nem azonosul velünk      a hatalmasaink pedig kiirtanak mindent és mindenkit      aki nem hódol be nekik    a lányom alig hallhatóan  mondja valakinek     talán magának   apu valószínűleg mert bigott ateista       szokatlanul élesen látja a világot      jártában keltében rácsodálkozik a szentnek nyilvánított emlékek szépségére      többnyire varázslatos bámulatra méltó szépségére    de mindig elmormogta a fülünkbe     mennyi emberáldozatba nyomorba izzadságba került mindez      ha egyszerűbb formákban nem csupa aranyba ezüstbe gyémántba márványba öltöztették volna     több évezreden keresztül a papok egyházfejek a népámítás jelvényeit     más világban élnénk ma      spanyolországban a fantasztikus katedrálisok sora     csak amiket látott   sevilla toledo     ó toledo csupa csoda varázslatos művészet óriási méretek       granada   ámulatba ejtette imára térdre borulásra a hívőket      minden kincs és csoda indiánok vérével született     akiket állatokként irtottak a katolikus kereszt alatt     cordobában az aljama két vallás szövevénye    barcelona a sagrada familia      őrület    fantázia és tudás varázslatos szülötte   szentpétervár  izsák székesegyház      csupa bronz  márvány  féldrágakő mozaik  óriási és szép festmények  sugárzik belőle az egyházi- és világi  hatalom gazdagsága  dölyfe   ingoványos altalajra épült     tízezernél több cölöpöt vertek alája    a világ egyik legnyomorultabb népessége      orosz parasztok tömege építette    és halt éhhalált építés közben     india mount abu és ranakpur    a legfantasztikusabb építészeti remekek     nem tudni az építők számát     itt nem lehettek sokan     fehér márványból leheletfinom díszeket faragtak   elérhetetlen művészeti bravúrral     csak sejteni lehet hogy iszonyatos pénzeket fektettek be      a nyomorult szegénység vámszedői      az egyházak mindenütt        szabályozták    szigorúan előírták a festmények tárgyát forma- és színvilágát      óriások tudták merték csak áttörni a törvényeket      rubljov ikonjai     és goya  vízhordó leánya      meztelen majája forradalmat jelentettek      goyát az inkvizíció elé idézték     nagy méltóság lehetett maja megrendelője      mert megúszta    nem égették el máglyán     ha ránéz az ember    a II. vatikáni zsinat     sacrosanctum concilium című konstitúciójára      megdöbben     még 1963-ban     már majdnem 30 éves voltam      még mindig milyen szigorúan rendszabályozták a művészeteket       mindez az építészet    az egyházi és világi hatalmat szolgálta és szolgálja      a templomok a vallási őrület és népámítás fokozását szolgálják    a hatalom-demonstráció eszközei      és nagy költségeik mián a nyomort konzerválják   a várak örült hatalmasokat védenek és a gyűlölet bástyái     a kastélyok a vagyon pompa egyenlőtlenség  megalázás bölcsői      és mit szólnak az indiai istenek sokaságához      mennyi ravaszság rejlik a megformálásukban     különösen a gonosz isteneik ábrázolásában      az őket körülvevő teljesen valószínűtlen hitvilágban       embereket áldoztak fel még 40-50 éve     amikor bemutatta a kivételesen ateista sofőr     a kalkuttai káli templomot      kecskéket fejeztek le     kalodába fogták a nyakukat    és egyetlen suhintással csapta le a pap a fejüket      a hívők szinte tomboltak    tolongtak  hogy a kiömlő vérrel megfesthessék a homlokukat     egész feldolgozó-sor foglalkozott tovább a tetemmel      megnyúzták     a húsát feldarabolták     és kis kosárkákban futottak vele az isten gyermekei      a templom előtti bazársorba     ahol áldozati kegytárgyként  árusították a friss húst      a káli szobor oltár előtt is tolongtak    hogy a legboldogabbak ezzel a hússal      meg virággal gyümölccsel áldozhassanak ennek a szörnynek    ott a levágott fej a sok karja egyikében 

nem hagyták elmondani   torpan meg a lányom   most kotorászhatom elő a fáradt agyamból     hogy  most pedig tudósok úgy kutatnak az agyunkban     mint maguk ebben a ládikóban  megszámlálják az érzékelő idegsejtjeink számát    az idegsejtek változatainak számát     fel tudják villantani az éppen működőket      közvetítik a gondolatainkat      számítógépnek      számítógép-algoritmusokkal vezérelt szerkezeteknek     akár fegyvereknek      olyan ellenségre irányítják őket    amilyen nekik nem hódol be    memorizálandó tudást táplálnak belé     megkülönböztetik melyik agyterületünk hallja a beszédet     melyik a zenét    apu többször mesélte    milyen szépeket lát zenét hallgatva     bemérték hogy a két terület átfedéssel működik     mindkettő kilóg a közös területből      lehet hogy ebből még csodás varázslatokat hoznak össze        
nagyokat ugrottunk a műtét óta    na most hallotta   mennyire  hátborzongató ez    így is    pedig csak    kis hibák tarkítják   a nagy műtétet    gondoljon hozzá fogvicsorgatást   üvöltözést    hörgést   vödörbe csobogó vért    le-leeső szikéket fogókat    egy-egy levágott testrészt   amint megnézik   mire lehet jó   és azt is   embereknek tartott   akárkik   csinálják   vadállatok   akik teljesítik a fővadbarom   parancsát   aki alig foglalta el    világcsászári   trónját   egyik első parancsa volt   fokozni a kínzásokat   különben a sok   hazátlanná   bombázott    családját vesztett    ellenálló terrorista   ránk talál uszulni  
áthallom a nyíló sötéten szalim hangját      keményen kérdez      akkor mit tudtak kideríteni eddig    nem sokat még      kutatjuk-kutatjuk     akkor mit tudnak egyáltalán    például hogy a láda nem eshetett az űrből     nem esett darabjaira 	csak az egyik sarka sérült   milyen ládáról beszél  ja nem tudja  még  	kínzóeszközöket és testrészeket találtunk közel a padhoz  a kínzóeszközök szögesládában voltak   mi az hogy szögesláda   az maga is kínzóeszköz lehetett  minden oldalából szögek állnak ki  embriópózban felnőtt is belefér belegyömöszöltek szerencsétleneket  és rájuk csukták a fedelét  úgy pusztultak el   vagy vallottak  vizsgáljuk a szögeken maradt vérnyomok dns-ét  hátha eltűnt emberünk   sorsába látunk   csak hallgatom     amint fejtegetik     honnan pottyanhattak akkor a parkba      a szögesládák     emberi testrészek  
nem ember  aki ilyet kitalál     mormog maga elé   a kapitány    vagy mifene lehet a rangja    magasabb kell legyen a rangja     főnöke az ide kivezényelt főnöknek    majd kinyögik     biztos állati lelkek   mint a fundamentalista őskeresztények   meg a mi elfajult fundamentalistáink   akik élvezettel fejeztek le védteleneket  és akkor honnan eshetett le a láda  azt gyanítjuk               itt is volt kihelyezett kínzókamra   itt a város közepén    miért ne lehetne  nem sok kell hozzá egy csendkamra meg pár vadállat    annak a felszámolásából eredhet a láda is   meg a két alak is     a szimpatikusnak látszó jólöltözött fiatalok     viccel vetem közbe      ha elegánsan mozogtak      akkor maguk is az égből szálltak le      ott virul minden mint a mesékben     csillogás villogás     hófehér tisztaság fények   láttam most jövök a mennyekből     ott is kínoznak kegyetlenül      néznek rám mint tébolyodottra     jó is így   legalább nem zaklatnak tovább  mégis kérdik és a kínzókat is látta    mégiscsak befogadták eget járt csodabogárnak   azokat nem     hát azok is biztos véres hacukát hordtak     mint a szélhámos indiai orvos    ó elképesztő kaland volt     cseng a telefon a bombayi irodámban    flori de souza  az aranyos csupa nyüzsgés titkárnő      magyar hívót kapcsolok mondja      és valóban zavaros hadaró beszédű magyar kéri      segítsenek el akarnak ítélni gázolásért      majdnem meglincseltek     rejtőzködöm     10 000 dollárt követel a kórház     mit csináljak      hívjon újra 10 perc múlva     megyek a főnökömhöz     már tud az esetről     a nagykövetséggel egyeztet      utazzon át valaki púnába      tisztázza a helyzetet     az ipse azonnal üljön vonatra és jelentkezzen náluk      jó hogy jössz      velu  lesz a sofőröd     nincs 200 km    vidd az útleveled        fernandez foglal szállást      púna ipari központnak számított      kilométereken át kisipari üzemecskék között futott a bevezető útszakasz      részben az utcán folyt a munka      ócska szálló      letelepedtem      aztán irány a rendőrség     a főkapitány mosolyogva üdvözölt      örülök hogy végre feladta magát     bemutatkoztam csalódott      akkor mit akarok     tisztázni mivel vádolnak egy magyar férfit      hát egyirányú utcában rossz irányban haladva     elütött egy férfit      a fején sérült meg     a tömeg szűkülő körben üvöltözött vele     meglincselték volna      szerencsére gyorsan beemelte a sérültet a kocsiba     és kórházba vitte     különben könnyen agyonverhették volna 
térjünk vissza a szimpatikus csábítóira      nem nagyon értjük     miért néztek ki úgy     mintha skatulyából húzták volna ki őket    mégis mit gondol   hogy néztek ki a német holokauszt hóhérai  vagy a katyini mészáros  aki bőrköténnyel védte a ruháját a fröcskölő vértől  vagy a szovjet munkatáborok őrei  akik gondolkozás nélkül lőttek   ha valaki kilépett a sorból   nem olvasta szolzsenyicint   minél több embert kínoztak    végeztek ki    állati kegyetlenséggel    annál finomabb úriemberré vedlettek át    munka után mulattak zakóban   női kápókkal akiket remek szexuális élményekben részesítettek   az ukrán meg orosz munkatáborok    őrei nem igen virítottak frakkban   de mosakodtak
de igen  olvastam    mégis nehéz megérteni   ez az amerikai nő is    aki rátesz egy lapáttal   az amerikai meg guantánamói kínzásokra   hazamegy megöleli megcsókolja a kislányát megsimogatja a szomszéd kisfiú fejét   igen  minden bizonnyal a férje is megöleli  szexelnek mint áldott jó lelkek   nekem mondja    vannak a csendes fasizmusról élményeim   másodikas voltam  nagyváradon   amikor kötelezték a zsidókat    a sárga csillag viselésére    rendes kölyök voltam ugyan     mégis a szünetekben       az ablakon kihajolva gúnyoltuk őket   az osztályfőnök bejött órára   szép csendben helyreküldött minket   vagy negyedóra hosszat magyarázta   hogy azok is ugyanolyan emberek  mint mi vagyunk   bátor ember volt     és nagy ember    azóta nem tudom elviselni a rasszizmust   egy zsidó site-on láttam   a nagyváradról deportált és eltűnt zsidók névsorát    hosszú névsor volt     nagyon hosszú    egyszer csak apu lázas levelezésre kényszerült    iskolaigazgató volt   igazolnia kellett árja származását    maguknál is papíron kell   igazolni    hogy terroristák vagy sem
no jó   térjünk vissza   a terrorista    cia főnökasszonyra     akkor lehet     hogy most is épp születik    valahol valaki  olyan mint ő     kék szeme van szép szőke haja         szopni akar   huszonév múlva meg   kitépi valaki körmeit   áramot vezet a péniszébe   pofán köpi  ha nem üvölt a fájdalomtól   mint az említett   női testformát öltött sátán     egész kínzóhálózatot vezetett    valahol   egyelőre azt se tudni hol   mondtam már thaiföldön    majd évszázadok múlva   találják meg azt    a poklot is   a világcsászárral baráti ország    valahol az indiai óceánon túl    de a csendes óceántól innen   mint  petőfi mesélte anno   csendes tenger rónaságán    szelíden reng csónakom   mint tavasszal esti szellő   kebelén a rózsafa   nem vagyok rá érdemtelen   jó lélekkel mondhatom   a folyó melyen jövék   ide    ahol most vagyok   hosszú és vészes folyó volt   tőle már nem tudhatjuk meg   miért volt vészes a folyó    bizonyára nem volt már véres   a folyó   amin trumpék vérszomjas vadállata   mint szkülla   a nőnemű szörnyeteg    ki fertelmesen ugat    tizenkét lábon jár   hat hosszú nyakat nyújtogat az égnek  minden nyakon rettenetes fej   három sor fogat  csattogtat mindegyik  száguldott árral szemben   gyorsnaszádon   már lecsurogtak rajta   a fejetlen testek   cafatokra tépett torzók   csak helyi háborúcska zajlott   

nem drezdát bombázták   ahol fehér csillagos vasmadarak   muzsikálták az égnek   zumm-zumm-zumm   hatalmasak mint  fafnir    szórják szórják   a földön rögtön lánggá váló dobozokat   míg el nem pusztul minden    nem mozog semmi   tombolnak a lángok    jaj most megbillen  egy torony   pont úgy dől az oldalára  mint az emberek   amikor sikoltva rogynak össze   nincs por   a lángok mindent elnyelnek  a csúcskereszt egyben marad  féloldalasan fekszik rá a törmelékekre    mi történik ilyenkor a lélekkel  ami rajta szokott lenni   rajta volt a vasmadár ablakában lógó   kereszten  is
a látnok   ki imádkozni   mit imádkozni   ateista átkokat morzsolni jött      a templom felől    közeledő  emberi alakot   lát  kibontakozni  a füstből  öröme   határtalan     hiszen ez maitreya   a jövő  buddhája   aki csodatévő kísérője  maitreya  nagyon vártalak    borul a lábaihoz   imádkoztam is hozzád   hogy mentsd meg   ezt a világot  ments meg benne engem is    nem élem túl ezt a szörnyűséget   már az arcom is torzulni érzem    gyűlölöm őket    a gyűlölet ami torzít    nyugodj meg   mondja ő   és megsimogatja a fejét   ez csak egy csöpp az erőszak tengerében   itt csak háromszázezer ember pusztult el   három nap alatt 
nem is tokiót   törölték el a föld színéről    ahol kisfiú   zokog    istenem   ez a pokol   mit vétettem ellened   irtózat   láttam apát és anyát az öcsikémet égni   rájuk omlott a  házunk   jaj  mit tegyek   engedd hogy visszamenjek   ne szítsd tovább a tüzet  jaj   egymásra másznak az emberek   halomban égnek együtt  akárha ház lennének    az öcsém is ilyen fekete cafatokra szakadt  mint amilyen   kezek   fejek ide gurulnak   a folyópartra   és mik úsznak  a folyóban   izzó testek   apáé anyáé is  ott úszik   talán  pokolba kergettél istenem    ez nem valódi világ  ahol eddig éltem
ennek már rég vége   és ez a folyó   se nem   drezdai   se nem   tokiói   csak egy kis   gyenge országé   amelyik úgy táncol   ahogy a vérszomjas fenevad    és hű szolgálója  a mai szkülla fütyül
látomás jelenik meg     ülök némán    csak bámulok a szemközti falra   ahol cifra tányérsapkás alak ül karszékben festve    köd ereszkedik a szememre    becsukom és szűk folyosóban találom magam    az egyik oldal sima beton    zöldre festve    a másikon    jé a másikon     dögös dagadó keblű nők   villan    ilyenek lehetnek a hurik     és színes cicomás ruhába vagy fehér lepelbe öltöztetett     pompázatos fejdísszel megáldott táncoló szárnyas angyalok     váltják egymást     de hiszen ők apszarák mennyei táncosnők    őket szerettem volna látni    sri lankában    a szigirijai sziklafalra    vagy ötven    csodálatos apszarát festettek    nem jutottam fel    öreg vagyok    600 lépcső megtétele után kérdezősködtem    mennyi van még odáig    több mint eddig mondták   feladtam    sokszor gondolom magamról hogy feladós típus vagyok    mert nem hajtok rá kiugró helyezésekre  nőkre  vagy sportban például    de ilyen látványokért meg szoktam feszíteni magam    nem ment    minden társam eleve feladta    lent vártak a zsibvásárban    nem sportos egyik sem    pedig sportolni jó     pazar élmény tud lenni  miért épp a síelés jut eszembe      gondolatolvasó fejtheti meg     aki gyakorolja tudja    nagy művészet    nem könnyű megtanulni    mert természetellenes magatartásokra   van szükség     hogy egyáltalán elinduljon az ember a lejtőn     annak reményében     hogy épkézláb érjen le    az egyik nehezen emészthető dolog     hogy nem szabad elhajolni a lejtő felől     pedig ösztönösen fél tőle az ember     hanem a lejtő felé kell hajolni     rá kell hajolni a lejtőre    meg ösztönösen lefékez az ember az irányváltás előtt    pedig akkor nehezebb fordulni     mint ha valami lendület van a mozgásában      le kell győzni a félelmet    elérkezik az idő amikor a piros pályákon jól mozog az ember     jöjjön a fekete     nemcsak először     mindig amikor odaérsz a pálya elejére    lenézel a majdnem függőlegesnek tűnő kútba     megrázod a fejed    ilyen nincs hogy le tudjak itt menni     de a visszaút bonyolult     esetleg ismerős családtag néz is     jobb ha nekimész    és a harmadik forduló után tudod    győztél     legyőzted magadat    legyőzted a félelmet    ezt a rettenetes jószágot     ami unos-untalan ráül a melledre     szorít    nem enged elindulni új utakon    fásultan csinálod a napi gürit    mert félsz az újtól   volt eset    megesett    hogy egész éjszakai havazás után    a francia alpokban álltak a liftek    reménytelennek tűnt az egész nap    11 körül megindult a lift    kiváló síelő barátommal azonnal ugrottunk     fel a hegyre jaj de jó    fent konstatáltuk hogy a liftet letakarították ugyan    de a pályát nem     méricskéltük bottal     30 cm mély szűzhó állt a pályán     mondom menj én majd valahogy lekászálódok     nem tudok szűzhavazni  én se jött a meglepő válasz     egyeztettünk    hátrább kell helyezni a súlyunkat     hogy a sítalpak orra mindig hó felett maradjon     ok vett két fordulót     talpon maradt     jó jel    elindultam én is    egy forduló és élek     két forduló és talpon maradtam     3-4 majd 4-5 fordulókkal abszolváltuk a pályát     nehéz volt    igen tán kétszer is elestem     de legyőztem a félelmet     igaz azóta is kerülöm a szűzhavat     inkább kerestem a fekete pályát     még amikor kikopóban voltam a síelésből     akkor is    azzal mértem fel    érdemes-e a következő szezonban is üldözni a pályák ördögét     megkerestem a fekete pályát     lesiklottam     ok jöhet a következő szezon
lent vagyok végre hullafáradtan a piacon     na ezek itt kárpótolnak tán    mind csodálatos nő    kikről is beszélek    csak úgy általában a nem fehér nőkről    akiket látok   mind arcra is  szép    jaj de szép is tud lenni a barna nő   akár arab akár indiai    ha szép akkor varázslatos gyönyörű    hogy ne is beszéljek a kubai fekete szépségekről    elég az álmodozásból   dehogy elég    akár az egész életet álmodozással kellene tölteni    hacsak például a nőkről álmodoznék     akkor is évekbe telne    mire valaki megelégelné     ráébresztene a valóságra   nem számoltam a nőket     voltak akik szinte levadásztak     jól esett a szeretetük vágyuk   de érdekes hogy két szerelem villan csupán ha nőkre gondolok    abból is az egyik plátói volt    de a másik olyan amivel csak szerencsés szerencsétleneket áld meg a sors    a beteljesült úgy kezdődött    ahogy  mesékben szoktak felbukkanni    egy szempillantás műve volt    megyek fel a nagy gyorsétterem lépcsőin a moszkvai jubileumi kiállításon   jön szembe barátnők koszorújában és rám veti a szemét    nem fogják elhinni    nem emlékszem már a haja és szeme színére    bizonyára a szőkeség illetve kékség valamilyen árnyalata volt    de hiszen juhász gyula megírta már   milyen volt szőkesége   nem tudom már    de azt tudom hogy szőkék a mezők  milyen volt szeme kékje   nem tudom már    de ha kinyílnak ősszel az egek     nem hiszik ugye    hogy nem ez a fantasztikus vers vezetett a két színhez    pedig így igaz    a nevére se emlékszem már    ami siralmas névmemóriám mellett is megbocsáthatatlan    de elvész a ködbe a szőkesége és szeme kékje mellett    sportos teste is   vonagló öröme is szex közben    amire napokon belül sor került    a russia szálló 205-ös szobájában    erre a számra valahogy mindig emlékszem    a számok spotmemóriát ébresztenek bennem     sokszor jártam arra később is    amikor szerelmünknek vége szakadt  fel-felnéztem a bejárat fölötti ablakra    és elöntött a bánat    nem tudom juhász gyula eszeveszett szerelme     mitől nem teljesült     talán a társadalmi anyagi korlátok voltak túlságosan magasak    a mi szerelmünknek a kommunista valóság vetett véget    a plátói egyszerűbb történet    ugyancsak moszkvában született     sétálok a szobám felé a minszk szállóban    és meglepődve látok két formás vádlit     a térd alattig érő gazdag szőrmebunda alatt    a haja színét is csak később láttam meg    a kecses lábikók megbabonáztak     elhaladtunk a szobám mellett    lassítottam a lépteimen hogy ne kelljen megelőznöm    megjegyeztem a szobája számát ahová benyitott    mert tudtam hogy fel kell hívnom    órányit vergődtem    féltem a reakciójától    végül összeszedtem   minden bátorságom     felhívtam    meglepődött ugyan    de életem rekordját produkáltuk    háromnegyed órát beszélgettünk    örmény volt    meghívott baráti beszélgetésre a szobájába    ahol két nap múlva    örmények baráti körébe csöppentem   csupa barna    szénfekete hajú fiatalember    ketten előre is léptek    miután illően köszöntem    fenyegetően faggattak    hogy képzelem idegen létemre hogy jereván legszebb nőjére    vetem ki a hálómat    hálóról még szó se volt     mégis maja-nak kellett közbelépnie    lecsillapítani a két kakaskodót     pontosan tudtam miről beszélnek   a kaukázusi népek gyermekei   képesek voltak megölni   lányaikat   ha orosz férfival szűrték össze a levet   lám érdekes hogy az ő neve bevésődött az agyamba    maja aj-artjan    az aj valami nemesi előnév   mondta    de egyetlen pillanatra sem tett semmit    amivel ki szeretett volna emelkedni a környezetéből    műfordító volt oda-vissza örmény és orosz között   a kakaskodóknak igazuk volt    csecsemőtől kezdve vénemberig megfordultak utána az emberek     szépséges volt   kicsit     ici-picit molettes volt    de haja színe és hullámai feledtették azt    koromfekete hosszú hullámos haja volt   a hangulaton végül a virág és tokaji mellett     amit vittem    a rubintos örmény konyak segített    búcsúzóul bíztatott    hogy hívjam nyugodtan   akkor még egyszer találkoztunk étteremben   hosszasan beszélgettünk    örült hogy kedvelem saroyant    a nagy második generációs örmény amerikai mesemondót    ő is olvasta örményül a my name is aram tizenéveseknek szóló könyvecskét    hamar megértettem hogy a barátságunk plátói marad    volt mögötte sikertelen orosz házasság  nehezen nyeltem le    de életem legkomolyabb barátságává nemesült a kapcsolatunk   ha moszkvába mentem és értesítettem    felrepült hozzám   igyekezett ugyanott megszállni ahol én kaptam helyet    hangversenyekre éttermekbe jártunk    milyen furcsa nem olvastam egyetlen írását sem    nyilván mert  mind fordítás    aztán megírta     jaj megírta hogy tönkrement    idegösszeroppanást kapott    kihullott a haja    eltűnt    elvesztettem a jóbarátot jólelket    tőle tudom aki tizenévet letöltött anyaföldjén     az nem tud gyökeret verni idegen földön   mert a gyökerei    az anyaföldben maradnak   eszembe jut még két be nem teljesült     mert csak pillanatokig tartott     kapcsolat    lengyel nő vezette a parádét     jé ilf és petrov aranyborjúja jutott eszembe     jég megtörve stop és a parádét én vezénylem    évi rendes tárgyalást folytattunk varsóban    és elvittek kirándulni gdanskba és gdyniába    hosszú buszúton mellém ült megfogta a kezem    a két város között katonai gyorsnaszáddal repültünk    mellettem ült    amíg a hullámok fel nem csaptak    tengerparton szálltunk meg    csókolóztunk a félsötétben    nem nem     csak az ügyetlenségemen múlt hogy nem mertem élni az alkalommal    igaz a körülmények is kedvezőtlenek voltak    csak kellemes emlék maradt     a másik baskíriai tatár hölgy volt     minszkben találkoztunk    én kereskedelmi delegáció tagja voltam    ő matematikai kongresszuson képviselte magát és az ufai katonai kutatóintézetet    az tűnt fel hogy teljesen nyugati jellegű ballonkabátban libbent elő a szobájából     nem emlékszem hogy ismerkedtünk meg aztán    alacsony termetű filigrán alkat volt    de sugárzott róla a tökéletes forma    és fekete hajához zöld szem társult    és csupa báj    nem is értettem    tatár és matematika    mégis csupa szépség     egyszer tudtunk hosszabban beszélgetni    talán a szálló éttermében    akkor hívott meg a szobájába    amikor már késő volt    pár perc maradt a busz indulásáig    forró csókokat váltottunk de elhívtak    indulás    annyit tudtam meg vonzódása okáról     természetesen férfiúi szépségem mellett     hogy bársonyos selyem volt a közelítésem a tatár és orosz férfiak    durvaságával szemben     örök emlék  
gyerünk tovább     emelkedik a padlózat     lassan előre kell dőlni    igen de megyek mert a jobboldali nők csodákat ígérnek    ha hinni lehet a bájaiknak   órákig tarthatott az út    mire felértem   egyszer csak vízszintbe nyílt a folyosó    ködbe léptem ez igazi álomszép felhő    rálépek és rugalmassá válik a talaj    no hiszen felhőben járok    lefelé nézve világoskék árnyalatot látok   szinte áttetsző    felfelé fehér gomolyfelhő    meg megszakad   látni a kék eget    nappalnak tűnik a fény   mégis csillagokkal telehintett minden   lüktet a világ    a napot nem látom, de a hold fekvő félholdként áttetszik a felhők alján    lépegetek    valaki megfogja a kezem    de hiszen ez törpe   tarka ruhában telibőr kacsaorr cipőben zöld kalapban azon vadvirág   nagy fehér szakáll    széles mosoly    a másik kezében könyvecske    ki vagy kérdezem   én vagyok a pápa felvezetője    milyen pápa    hát most éppen benedictus    ül a trónon ami a pávatrón igaz másolata   az iráni sah-in sah koronáját viseli   amikor meghal a pápa ide száll fel    elfoglalja csodabirodalmát    itt élvezi a túlvilági életét    amíg majd ferenc le nem taszítja    csak nem taszítja le más világba    de bizony és pont a pokolba   mind annyi rosszat tesz életében    hogy a végállomásuk a pokol     és te ezt nyugodtan elviseled   szolgalélek vagyok mint ti a földön     azt teszek amit parancsolnak nekem   miért tán jobb lenne   ha elutasítanám    mehetnék inkább a gerinctelen pápával és más gerinces halandóval     a rosszak világába    de most gyere    mert nyilvános tanácskozás van készülőben    miről tanácskoztok nyilvánosan    hát hogy indítsunk-e háborút    a szemközti népesség ellen    ez a legbiztosabb módszer a háború beindításához    a népet alig kell uszítani    azonnal kész minden erőszakra ha megfelelő adagokban kapja a gyűlölet-cseppeket    az meg mi    meglátod te is kapsz belőle mert mostantól égi berkeink polgára vagy   pogány csecsemőket darálnak le    bele kevernek vodkát lázító szereket   leszűrik    a cseppeket borba töltik    és azt osztogatják ilyenkor    nyeltem nagyot rántott egyet a kezemen a törpe   kinyílt a felhővilág   pazar térség nyílt meg előttünk   csupa fény és ragyogás    szemben a felkelő nap tűzsugara vakít    jobbra lépcsők és lépcsők    beláthatatlan szélességben vezetnek fel az ezertornyú palotához    mit is hívtak ezer templom városának   ja igen moszkvát amíg a vörösök le nem rombolták majdnem mind    de a terror közepén is működött pár    villamosoztam hazafelé a koleszba    látom hogy öregasszonyok mennek bandukolnak    a kis hagymakupolás templom felé    kezükben terítőbe csomagolt edény     mesélték diákok   túrót visznek szentelésre   fiatalok is akadtak köztük    most meg ezer torony egybegyűrve    ne mélázz sietnünk kell   nem hagymakupolás hanem csúcsos mind    megszólaltak a harangok    zengett az egész világ    jobbról a pálmák alatt megjelennek    ütemesen lépő alakok    hát ezek kik mik    ők a palotaőrség    látod a svájci egyenruhájukat nem    felsorakoznak a lépcsők legfelső során    alig látni őket    jönnek mögöttük sisakos katonák    ez meg a pápa hadserege    az ujjukkal tudnak lőni   aztán mindenfelől halovány lelkek özönlenek    betöltik az egész teret   a pápa trónját netán kitolják a térre    dehogy mint rómában ablaka van    átvetik rajta a vatikáni szőnyeget    kezébe adják mit kell mondania    várnak még a hatásra    amikor a tömeg türelmetlenkedni kezd   morgolódik   akkor lép az ablakhoz    szózatot tart isten akaratáról    minek akkor a népszavazás    isten szava mindent eldönt    a tömegnek öntudatra van szüksége    azt kell elhitetni vele hogy valóban az ő akarata számít    hivatkozni fog a pápa mindjárt istenfélelemre a szent akaratra hazaszeretetre az ellenség aljasságára a mennyek megszállásának veszélyére    és akkor teszi fel a kérdést    megvédjük-e vallásunkat egyházunkat hazánkat     a más istent imádó ördögi lelkektől    hallod  most kérdez és az igen ordítás hulláma a palotától   végigzúg a millió lépcsőn    majd hullámzik oda vissza     megszólalnak a harsonák dobok    elsül ezer ágyú    a pápa szórja a keresztet a tömegre     szenteltvíz és szirmok hullanak az égből     micsoda varázslat mondom    ki viszi fel a vizet és a szirmokat     láthatatlan drónok    megszólal a pápai himnusz    a tömeg őrjöng fegyvert követel   és megtörténik amit vártam    a pápát kitolják a tündöklő trónján az aranykapu elé   a feje körül szárnyas angyalkák puttók repkednek    pávatollas legyezőkkel csapkodnak hűtik az agyát a langymelegben     az egyik magyarok nyilait repíti szerte   csoda hogy nem talál el senkit    pufók mind     a másik tamburinon játszik  mintha donatello szobra települt volna át    a harmadik furulyázik    vajon mióta létezik a furulya    kilép a pápa mögül cifra palástban egy harsonás    ébresztő dallamot játszik    majd előlép a falusi dobos    dobol dobol majd ordítva hirdeti meg a célt    halál a pogányokra a más isteneket bálványozókra    dögöljenek a fallosz-imádók    és átveszi a dobpergést a hadsereg zenekarának száz dobosa    megszólalnak a kürtök trombiták    vezényszavak   lépés indulj   
elgondolkodom milyen fontos szerepet játszik a zene     a háborúra felingerlés során     embertömegek estek     és talán ma is esnek     extázisba     trombita harsog dob pereg  kész a csatára a sereg     buzdította 48 katonáit petőfi is    süvít a golyó cseng a kard      ez lelkesíti a magyart     katonai indulók mellett a zászló is fontos     petőfi is sorra veszi      föl a zászlóval magasra egész világ hadd láthassa      nem véletlen hogy ha tehetném betiltanám a himnuszokat zászlókat katonai indulókat     a háborús uszítást gyűlöletkeltést szolgálják mind    nem úgy mint a klasszikus zene     feldereng álmomban is   kiszin eszméletlenül csodálatos zongorajátékát hallottam   pár napja   négy beethoven mű volt a műsora      olyan mester akit csak csukott szemmel érdemes hallgatni    a patetikus szonáta közben      nagy sötét fej nőtt ki a zongorából      se szeme se orra se ajkak csak a nagy homályos fej     nincsenek éles körvonalai     néma négerek faragnak ilyet ébenfából    vagy gyerekek gyúrnak gyurmából     néha két kis világos    sárga vagy arany csík villant fel a szemek vonalában      nem is tudom miből érzékeltem hogy ember 

akkora volt mintha a fejével azonos szélességű nyak az egész zongorára települne     aztán eltűnt valahol az éji homályban      az eroica-variációk közben kizöldült a színpad    mintha körforgalom közepén virágok foglalnák el köralakban a teret      elnyelték a zongorát a mesterrel együtt    jaj nem is kerti virágok voltak csak mezeiek     csupa zöld minden    és közeledett felém a kicsit domború csoda     majd visszavonult a messzeségbe      a waldstein hangsugarai kis átmérőjű oszlopokként emelkedtek ki a hangmezőből      a csúcsuk lombbá terebélyesedett mint csontváry cédrusa     csak sűrűbb levélzettel      amit viharos szél repített el balra     jaj talán a legérdekesebb az e-moll szonáta alatt jelent meg      templomhajó     arany-narancs íves falakkal    se oltár se szószék csak a hajó bal fele     8-10 sor soronként 5-6 hívő hófehér lepelben féloldalasan      majdnem háttal      és a mester a zongora nélkül mögéjük lebbent     nem ült le talán nem is volt több padsor     percekig ott lebegett     és valami hihetetlenül szép hangözön ömlött a zongorából   nem tudom milyen fogás amivel ugyanabból a zongorából minden mester más hangokat varázsol elő     ő hol bársony suhanással hol dübörgő zengéssel hinti tele a világot    hol könnyed hangok úsznak nehezebb hangtenger hátán     hány keze lehet kiszinnek csak ő tudhatja      és közel a koncert záróakkordjaihoz megjelenik valaki      ember de nagyon furcsa    négykézláb testtartásban       kúszik-lebeg a zongora előtt     most jöttem rá hogy kétfajta zene létezik      barna zöld árnyalatokkal puha falként emelkedik előttem     és fekete ami közöket tölt be kavarog      félelmetesen szép  
közben völgybe értünk     hol itt az ellenség kérdem a törpémet     aki még mindig szorongatja a kezem    az övé izzad    fél szegény   ott szemben a másik hegyen és körülötte laknak   három nagy istenség hívői   bráma visnu és siva egy istenség inkarnációi    tudod mi az   na nem baj    aki olvassa majd a beszámolód és nem tudja     megkeresi az interneten    azt biztos ismerni fogja    siva jelképe a lingam vagy ahogy mi emlegetjük fallosz    képtelenség ugye hogy átszellemült emberek ilyen istent imádjanak   locsolják olajjal   virágszirmokat hintenek rá    virágokat tesznek a tövéhez    námásztéra kulcsolt kézzel imádkoznak hozzá    és leborulnak előtte teljes odaadásuk jeléül    meg kell néznem feltétlenül     ha jól kilépünk megelőzzük a pápa hadseregét    az mindenféle terhet cipel magával     puskát kardot még pajzsot is    azt meg minek    hát a falloszhívők fő fegyvere a nyíl    úgy bánnak vele mint a pogány magyarok meg a tatárok anno    amikor megszálltak idegen világokat     hátrafelé záporoznak a nyilaik   felhőt alkotnak   aki nem védi ki a nyilaikat pajzzsal    biztos kínhalált hal    akkor siessünk   ó kedves halottunk nem tehetem    hazaárulásért a fejemet vennék    csak nem nyakaznak a pápai udvarban mint a tatárok meg a muszlimok    de bizony   nem figyelsz jól     a palota jobb sarka mellett ott a zsilotin     ezen is túltesznek a keresztény hadseregekben mondom     a mi kis országunk hadseregében nem oly régen még tizedeltek      miről beszélsz    hát az úgy zajlott hogy    ha valakit parancsmegtagadáson kaptak   felsorakoztatták egy sorba az egységét    hangosan kellett számolniuk hányadikak a sorban     minden tizediket tarkón lőttek     méltóságteljes keresztényi fegyelmezési módszer nem   ó jaj istenem de igyekezzünk van odaát barátnőm    eddig nem buktunk le    találkozgatunk az éj leple alatt    gyönyörűség    sportos alkatát szinte eltakarja a kékesfekete csillogó haja    szeret rövid nadrágban járni felrúgva minden ottani illemszabályt   és gondold csak el    a barna bőre mellett zöld szeme van    elámul mindenki aki csak látja   van titkos jelünk     megbeszélem melyik pálmafa alatt várjon    jól készülj fel el ne ájulj a szépségétől    meg is van    ez a poros út elvezet hozzá    az ötödik kanyarulatnál egyetlen pálma áll ott fog várni    hamarabb ott lesz mint te mert garuda a harci madár repíti oda    siess jó szerencsét     honnan tudod ezt a bányász-köszöntést    nem tudtad hogy mindent tudok    milliószor többet minden földi halandónál    kicsúszott   a túlcsordult agyacskámból    vigyázz aztán mert a hinduk ugyan békés nép   de nem szeretik ha a templomaikba nem hívő akar bemenni    rosszul tudod mert északon nyugodtan beengednek   mosolyognak is rád    csak a bejáratnál le kell vetned a cipődet    egyes helyeken mindent ami bőrből van   övet táskát mifenét    nénikék őrzik többnyire a cipődet és emlékeznek rád    tolják eléd a cipőd sarud ha kifizetted az egy rúpiát     ahol minden bőrt le kell adnod    ott puskát szegeznek rád he nem vagy elég fürge    csak délen szigorúak   hiába öltöztem fehér gyolcsba puriban a nagy templom előtt   hiába volt cigányosan barna a bőröm    szép csendben körülvettek férfiak     zárt körben találtam magam    megfordultam azonnal megnyílt előttem a kör     na jó menjél jól ismered őket   az izzadt keze kicsúszott az enyémből mint a gondolat az agyacskájából    pá kedves keresztény kísérőm   ballagok ballagok aztán eszembe jut hogy sietnem kell   szaporázok    már látom is a pálmát   alatta a szép hindu lányt halvány fényköd burkolja    értem is rögtön    a szépsége oly csodás hogy leplezni kell az ilyen földi halandóktól    námásztéra kulcsolom a kezem és hódolattal hajtok fejet    csak férfi módra nem nagyon mélyen   good morning-gal üdvözöl    ha az angolok valami jót tettek ezzel a néppel    mit néppel    népek kavalkádjával akkor a nyelvük általánossá válása az    attól mozognak olyan könnyedén a világban    meg matematikai képességük    a tízes számrendszer a nulla a tucat    meg persze a számítástechnika bináris számrendszere    mind könnyen megy nekik     és a csodálatos memória-képességük    szinte határtalan    könyvtárnyi eposzokat adtak tovább generációról generációra    lehet hogy azért is annyira fantasztikusak     csupa szóvirág bölcsesség mind    a rámájana mahábhárata    még a bibliájuk is így maradt fenn a bhagavad-gíta a rámájana egyik fejezete     testvérháború története tele furcsa bölcseletekkel    hát nem fantasztikus     békés nép    az erőszakmentesség legfőbb tanítói     és háborús biblia    ó közben a kislány     nem is olyan kicsi    a termete is szép indiai nőben     pont akkora mint én    és a harmadik évtizedbe léphetett     igen a kislány kilépett a fényködből     egyetlen mozdulattal szétkergette azt     és itt áll velem szemben   az első szava hindi tán akár szanszkrit is lehet    námászté    igen dereng is szanszkrit és azt jelenti meghajlok előtted     vagy előttetek   mert óriási előnye hogy tengernyi embert lehet így köszönteni egyszerre    mennyi érdekes és szép köszöntés is van a világon    például arabok között élve tanultam meg    a szalem-alejkum jelentése béke veletek    a homlok-ajkak-mellkas érintésével üdvözlés pedig azt fejezi ki     a gondolataim szavam és szívem a tiéd    és őket csak terroristaként emlegeti a nagyon művelt emberséget szeretetet hirdető    fehér ember    az általam csak hülye fehér emberként emlegetett rassz   ó a kislány tágra nyitott szemmel csodálkozik hogy a szépségén ámuldozva    elmereng valahová a lelkem világa    ezért köszönt újra és ezúttal ismét angolul   nem napszakkal    hanem általános üdvözlettel    welcome in india mondta   hát ezek szerint indiaként kezelik ezt az égi lét terét     ő nem nyújtotta a kezét     indiában a nők érintése csak nagyon intim helyzetben megengedett    de testével a hegynek fordulva és kissé oldalra hajtott fejével intve lépett egyet az ösvényen    hol a helyem ilyenkor   lepődtem meg    szűk az ösvény mellette nem férek el csak ha átölelném    eléje nem léphetek   a háta mögé akartam besorolni    amikor az ösvény hirtelen úttá szélesedett    nahát igazán kellemes fogadtatás     a hajkoszorújából kihúz egy szál hangát    honnan is tudom  hogy hanga     hát amikor magírtam a röptémet    letéptem azt a hanga-szálat  ó balga költő    de minek  eb kutyával macskát hálat  ki fájdalmában széttépi a szálat s én néked nandu-madarat viszek s már régen nem hiszek nem hiszek     akkor jól megnéztem hogy is néz ki    szép violaszín   és betűzi a gomblyukamba     hogy viszonozhat ilyet a férfi ha idegen csak ámulni tud a kedvességen    hát csókkal nem minden bizonnyal    beszélgetni kezd   kérdez   honnan szálltam fel ide    az égi világba    mondom hogy rendőrségről rendfenntartó intézményből    ahol a felnőtt kétgyermekes lányomat faggatják    akit elraboltak    elaltattak    valami furcsa lények   lehet hogy idegen földekről    vagy az egekből innen származók    léteznek maguknál olyan emberformájú lények    akik embereket rabolnak a földön    felrepülnek velük ide az égbe   titkos kamrákban kínozzák szeletelik őket   az is lehet hogy kannibálok   azok meg micsodabogarak   emberek akik megsütik megfőzik embertársaikat   aztán ünnepi dorbézolás közben megzabálják őket    jaj ne is folytassa   nálunk ilyesmi nem létezett soha ma sem létezik    se itt az isten világában se odalent a földön   bizonyára tudja mi vagyunk az erőszakmentesség zászlóvivői   na itt a zászló    nálunk keresztényeknél is zászló a legfőbb fegyver    amikor öldöklésre háborúba toborozzák a szerencsétleneket    maguknál mire jó    ha egyszer nem háborúznak    a fensőbbség egyik fontos jelképe akár a napernyő    napernyő az egyszerű mindennapi kellék    nálunk ha elefántháton kilovagol a maharadzsa     szemlét tartani hogy halad az új templomának építése     napernyőt tartanak a feje fölé     óriás méretűt     az elefántot is védi a naptól     kisebb ernyőt megenged az őt lóháton követő előkelőségeknek     lassan kibontakozik a távolban a központ     templom fehér templom dombháton     valahol láttam már ezt a templomot    megvan puriban az egyik legszentebb hindu helységben     ahol nem jutottam be a templomba    annyira szent a templom hogy csak hinduk tehetik be a lábukat    három istenség uralkodik a hívők felett     koloncnak hívta baktay ervin az india művészetével foglalkozó könyvében     valóban koloncok nincs se kezük se lábuk     a kezükből arasznyi van a többit elmetszették     ülnek torzón a hátsójukon egy-egy fülkében     imádják őket olajjal öntözve virágszirom esőket szórva rájuk    évente egyszer óriási ünnepség keretében     hatalmas hintó-szekerekre rakják őket    és körbevonszoltatják a szekereket hívőkkel    akik ölik egymást hogy szekérrúdhoz férjenek    csak pár évvel azelőtt hogy arra jártam    még szent halálnak számított     ha valaki az óriási szekerek    emberfeletti      de jó szó itt     kereke alá dobta magát     emberroncsok tarkíthatták a széles utat    biztos az isten gyermekei takarították el a szent roncsokat     mert azokhoz se nyúlt kasztbéli   ilyen a világunk    akkoriban még a feleség szent halála a férje máglyáján    a szati is előfordult   mégpedig sokszor     mind többször nem önkéntes volt a halál    hanem rokonok erőszakának estek áldozatul    a szerencsétlen özvegyek    észreveszem hogy gyönyörű kísérőm ismét csak bámul rám    á nem tud bámulni annyira szép    csak figyeli figyeli mibe merült el megint szellemem világa    megkérdem hát a szemét keresve és belemélyedve    itt is gyakorlat-e a szati   nem is érti    vagy nem akarja érteni    elnéz a messzi távolba    majd fel a fátyolos égre    és magyarázni kezdi a szati fogalmának vallási aspektusát   ami tömörítve talán tudatosság    hagyom hogy beszéljen róla    talán kikerülve a kényes máglyahalált    a nyelvemen van a kérdés   férjnél van-e    de nem teszem fel    mert ha picit is hagyománykövető    nem kell kifejezetten vallásosnak lennie   akkor a hajválasztékában piros   mivel is    neves színű növénnyel   befestik a csíkot    merre kalandozik el az agyam    hiszen indiában mindenki vallásos    nandi a sofőrünk igen ritka kivétel volt    de hát hogy lenne vallásos valaki    akit a vallása kaszton kívülre taszítja    mert kínai a felesége   az idegen mindig kaszton kívüli és magával rántja a párját    ő mutatta meg hogy a papok lopnak csalnak    a hívők adományait csak részben szentelik meg és adják vissza    a virágokat visszaviszik a virágárusok sorához    megfordulnak a szebb virágok    2x-3x     a kecskehús darabkákat pedig a hentesekhez     akik ünnepi áldozatként a korábban feláldozott emberek helyett     kecskéket áldoznak fel a gonosz káli templomának udvarán    kalodába fogják a szerencsétlen állatokat    és egy-egy suhintással lecsapják a fejüket    a hívők tolonganak     szinte delíriumba esnek    a kecske friss vérével megfestik a homlokukon     a felekezetük jelét    mert felekezetek vannak a nagy vallásokon belül    pedig egyház átkozott egyház nem létezik    a guruk achariya-k és más szent emberek gyülekezetet   asramokat  vonzanak maguk köré     tanítanak    szent szövegeket magyaráznak     megint elunta magát a szépséges kísérőm    ó még a nevét se tudom    nem szokott titok lenni     meg is kérdem szépen bemutatkozva    preeti   mondja    azért írom két e-vel mert hosszan nyújtja í-ként     és ők angol hatásra így írják le    közeledünk közben a templomhoz     meglep hogy erőt sugárzó falak veszik körül     a falak előtt bástyák     három vörös bástya     ó hát ezek nem is bástyák hanem a három szent szekér     tán a nagy ünnepre készülnek     a diválira    tömeg sehol pedig amint a szekerek előkerülnek    rögtön hatalmas tömeg veszi körül a földön     a bejárat fölött kisebb torony    az épületen két fehér márványszobor és  egy kimagasló barna    talán gránit     jé vannak kisebb fehér tornyocskák is     ez sokszor meglepi az indiai     nevezetességek látogatóit     díszítmények sora tűnik elő a szinte semmiből     sokszor szinte lebegni látja őket az ember     vajon itt be lehet-e menni     kérdezem preeti-től    megrántja a vállát mint aki nem is érti a kérdést    akkor ez lesz az első dolgom     bemegyek oda ahová a földi létben nem tehettem be a lábam     valóban nem vettek körbe nyugodt szempárokkal engem nézegető emberek     beléphettem a csodapalotába     a visnunak szentelt és egyik inkarnációja nevére dzsagannáthra keresztelt templomba     az exteriőr bámulatra méltón egyszerű falai után nem várt     döbbenetes kavalkád fogad       négyfejű szakállas süveges férfi námásztéra kulcsolt kézzel    a pompázatos színes alakokkal telefestett boltív egyik oldalán    hófehér nőalak szintén námásztéval üdvözöl a másik oldalon     a boltív alatt belátni a főhajóba     ahol a három fakolonc isten össze van gyűjtve    éppen ünnepi menetre készülhetnek     újra rácsodálkozom a fehér nőre     tudtam hogy indiában is a hódítókra igyekeznek hasonlítani a nők    ezért fehérítik a bőrüket az angolokat utánozva   na de ez a szent alak sok évszázada ott áll     vajon miért fehér    újabb titok    semmit sem értek ebből a különös világból    pedig amikor harmadik évemet töltöttem ott    azt hittem kezdem érteni   dicsekedtem is az egyik fogadáson   már félig indiai vagyok    mire nyakon öntött feddő mondattal a fiatalember akinek mondtam    indiaivá válni nem lehet indiainak születni kell     majd ha reinkarnálódok szólok az istenüknek hogy fogadjon be     vigyáznék nagyon mivé reinkarnálódjak    mondjuk araszoló lepkehernyó lennék     hogy amíg széppé csodálatossá nem válnék     addig is a szabad természetben éljek   friss zöld levelekkel tömném csupasz hasam    ez is álom volt     most ébredtem belőle     és valami gazember aztán lepkehálóval vadászva elkapna     gombostűre tűzne    ez már nem álom az álomban    hanem a majdnem biztos valóság     ilyenek vagyunk emberek     bámulna bámulna szekrénykébe rakna    mutogatna a csajainak     aztán megunna     por lepne el     már ki akarna dobni a szemétbe     amikor megjelenne a mentőangyalom    kihúzná belőlem a tűt lelket lehelne belém    felröppennék a magasba    és nagyon vigyáznék    ne ereszkedjek le többé az emberek világába    hiába próbáltam megálmodni    hogy néznek ki a fura istenségek fülkéi      oda már nem juthattam be      fehér gyolcsba öltözött fiatal lányok állták utamat     rá kellett jönnöm itt is őriznek valamit     meg is kérdeztem  preetit    miért ez a titokzatos elhatárolás     nem kertelt hiszen a mennyekben voltunk     hát csak utánozza az égi papság      a földit    hiszen tudnod kell    ennek a templomnak a pincekamráiban annyi kincset tároltak     ami hasonló volt az ország kincstárában tárolt javak értékével      mikor kiderült józan tisztviselők a rekvirálását javasolták    mégis hagyták a papok kezén    ezért aztán amint egy-egy főpap elhalálozott     garuda szekerén felrepítettek ide egy-egy koronát jogart vagy mosdótálat     aranytömböket is    nem tudom hol készültek     hiszen titokban kellett csinálni   talán a pokolban    mosolygott hamiskásan csendesen     aztán sértődöttre ráncolt szemöldökkel     keményen a szemembe nézve megkérdezte     ugye jártál a vatikáni múzeumban      láttad a felhalmozott mérhetetlen kincset     hát azt is replikálták itt     fent a mennyei pápaságban     ott nem érdeklődtél bizonyára      ti keresztények mindig más vallásokban     keresitek a hibát    más szemében a szálkát észreveszitek     nagy csinnadrattát csaptok körülötte     de a saját szemetekben a gerendát sem veszitek észre     ki is mondta tétovázott     hogy ti fehér emberek keresztények mindig peckesen jártok      mástól meg görnyedt testtartásban előadott hódolatot vártok el     pedig mi mindent tanultatok tanulhatnátok tőlünk      várj egy kicsit a szertartásra    mivel kezdődik     tömjént füstölnek a papok kántálva énekelnek hozzá    aztán szenteltvizet szórnak a hívőkre     jeleket festenek a homlokukra     kis cintányérokkal dobbal fuvolával zenélnek hozzá    ne is folytasd tudom hallgattam szanszkrit istentiszteletet     diváli alkalmával     fel is vettem    nem érdekel senkit mint a tőletek átöröklött tudományokról is    csak az azokat gyakorlók tudnak     meg néhány világlátó ember     a tízes számrendszer a nulla a tucat nálatok született      de jaj hát nem a szertartás indul hanem csatazajt hallok     lent a völgyben már összecsaptak az erőitek     bőgnek az elefántok    ide hallom     a majmok hada biztos rávetette magát a lovasokra    kavarog minden    fejek karok hullanak     hová szállnak az egek halottainak lelkei     netán a keresztény lelkek is reinkarnálódnak    hiszen nincs felfelé tovább    ki hallott már szuper-mennyek országáról     biztos hallottam volna    amikor a vallások és egyházak ellen vádiratot írtam     a pápák égi lelkeinek pápája biztos a kezemre ütött volna     preeti csak tudná    ha egyházak nélküli nagy gondolkodók lelkét ápolja      de hol van preeti     se szeri se hamva    hm ilyen mondás nincs is    most kereshetem az ide valót    a hirtelen köddé váltakról      jól is van     morfondírozás helyett inkább keressük      elmenekült talán     nem hiszem     jó lélek biztos beállt a harcosok közé     nem már látom    óriási lepedő van szétterítve     oda gyűjtik a sérülteket     preeti éppen ráhajol az egyik katonára     hallgatja a szívét     most talán megtudom egyformán bánnak-e az eltérő osztályokhoz tartozókkal      meg az isten gyermekeivel     most aztán valós értelmet nyerhet az isten gyermekei név     amit a nagy lélek mahatma gandhi ragasztott a szerencsétlen kasztonkívüliekre     magához öleli-e a hinduk istene őket     megvédi-e őket a különlegesen átkos kitaszított helyzetből      úgy látom a nyilak lándzsák kardok nem tesznek különbséget     meg egyformán sovány az éhező isten gyermeke meg a 66 nap megtartóztatást vállaló szent fakír     nincs tovább helyem itt    visszaszállok a mennyek kapujához     de hová menjek     létezhet ennél jobb hely a túlvilágon      hiszen ahány vallás annyiféle fenyegetés    ha nem hiszel az ő istenükben    jaj de sok isten is lenne ha annyi volna amennyi vallás hit felekezet létezik    de egyben egyformák   csak a szörnyűségeket fokozzák     sokat olvastam a buddhizmusról     azt hittem ott nem léteznek bűntető intézmények    ha egyszer nincs halál se csak nirvána     megszabadulás a lélekvándorlásnak szenvedésekkel járó körforgásából     a kapzsiság a gyűlölet és az érzéki csalódás lángjának elfújása    micsoda naivitás buddha részéről     szerintem ma is a kapzsiság a legfőbb mozgató erő     az teszi olyanná az emberiséget    kaptam is köpködéseket marxistáktól     amikor megírtam ezt az anti-kapitalizmus könyvecskémben     buddha egyébként megnyugtatott     amikor újraolvastam több tanítását     már akkor látta a nagy bajt    azt is írtam hogy a kapitalizmus a szélhámosok birodalma    tán nem az    nyugat kelet és hazánk nagyjai ma is bizonyítják    aztán sorra megjelentek a buddhista tisztítótüzek    ámultam-bámultam     a középkorban már   később fasiszták meg bolsevikok által gyakorolt kínzások sorakoztak     kardélre nem náluk kardhegyre hányás    frissen nyúzott állat bőrébe varrás      mondom ismerős indológusnak milyen meglepetés ért     á épp most tanulmányozom a buddhizmus tisztítótüzeit     eddig 276-ot jegyzeteltem ki     nahát hogy miért csodálkozom    hiszen az ateista buddha hitét tanítását vallássá varázsolták a papjai    hát minden vallással velejár a bűnök kegyetlen büntetése     pedagógusoknak is utolsók lennének     minden jó pedagógus tudja    egyetlen dicséret többet ér mint száz büntetés    most feladom a mesém mert nem merem kipróbálni a poklot és előszobáit    inkább elpárologtatom magam     szublimálok     ó ez remek     ilyen lehet a nirvána      ha valakinek sikerül elérnie    nyitom a szemem    dörgölöm    akkor eszmélek   hogy   
preeti   milyen aranyos volt     könnyes szemmel búcsúzott    puszit is adott    súlyos vétek mélyen hívő hindu hölgy részéről    mégis megtette   futtában mintha csak hozzám hajolt volna   aztán egy intésére elém szállt garuda   letelepedett a fűbe    amire közben már kartácsgolyók záporoztak    aranyló fény védte a golyóktól    preeti is fényt sugárzott    hogy engem mi védett meg nem mondom    talán kettejük aurája    felszálltam garudára     befészkeltem magam bársonyos pihéi közé   és elaludtam    most hogy mesélem se tudom     miként ereszkedtünk le a felhők közül    erre a mocskos földre      valaki ráz erősen     nézek körbe kongó fejjel     nézem bámulom   ki lehet az a férfi   aki most lép a társasághoz   hisz ez én vagyok   ki más is lehetne    
nem is értem   mit keresek köztük  csak nem akarok vallomást tenni   vagy mi a fenét akarok megint  nem jöttem még rá   hogy aki az igazságot keresi    többnyire pórul jár  rákennek valami fekáliát  aztán vakarhatja le magáról ha tudja   nem nem vallok kérdezek   mondják már meg mi a fene történt a lányommal  a másfél óra alatt mielőtt rátaláltak volna   
hát eszerint nem sikerült szublimálnom   itt vagyok ezen az elátkozott földön    ki rázott fel   jó reggelt búbánat    ez volt az első gondolatom     amikor ébredeztem mély álmomból   a merengése átsuhant a lányom szép arca     amint gondterhelten éppen azt fejtegeti      milyennek kellene lenniük     az őt vallató csibész       nemtudnihonnanjöttek     csendőrök    egy pillanatra elméláztam minek is hívják magukat       rendőröknek vagy csendőröknek     közben az álomködből kibontakozott egy nagyon fiatal szőke szépség képe     valahol láttam már villant      aztán a jó reggelt búbánat köszöntés rá is vezetett      hiszen ez az ilyen című kisregény írója     az őstehetség     aki érettségi előtt napok alatt írta meg az azonnali világhírt hozó könyvet      françoise sagan   

és a könyv eredeti címe     bonjour tristesse      ámultam bámultam      velem egykorú valaki írta      amikor én is érettségire készültem     és még csak verseket       szerintem gyerekverseket     több ismerős szerint jobbakat    írtam      ott álltam és elégtem   hamvaim betaposták a sárba  gyúrtam magamból   könnyű légi gépet   és felszálltam ismét a várba       írtam például     igaz jóval később      miért éppen róla írok      meg még fotót is előkerestem róla      fekete-fehéret    mert a színes fotózás is csak gyerekcipőben járt akkoriban      mikor két óriást dédelgetek magamban      tolsztoj leót és thomas mannt      ők olyan óriások mint mahatma gandhi vagy józsef attila     ki tudja tán a búbánat kötött most össze bennünket       amit csak józsef attila tud tömörebben megjeleníteni       a semmi ágán ül szívem  kis teste hangtalan vacog   köréje gyűlnek szelíden   és nézik nézik a csillagok     varázslatos     a semmi aminek ága van     a szív amelyik vacog     és a bámuló csillagok      aki ilyet tud írni az meg tudná   tudta volna váltani a világot       csak kicsit kellett volna szeretgetni    kezet nyújtani neki     volt aki imádta de nem tudta felmérni mekkora csodát imád
hát ki a franc is ébresztett volna    a főkapitány    mit akarhat ez az idegen csendőr tőlem     ordítok vele    a lányommal mi történt    nem is tudtam    hogy ilyen hangerővel tudok ordítani    ha tudtam volna    mennyire számít a hangerő   gyerekkoromban gyakoroltam volna      ha nem is ordítva    de kellő öntudattal     magabiztossággal     kell beszélni     ha érvényesülni akarsz     az akarnokok ezen bődületes tengerében      mindig halk voltam      mára se változtam      ha sokaság előtt kell beszélnem     mikrofont kérek      volt ahol nem adtak     de bemutattatták     tudok-e jól koncentrálni    olyan hangosan beszélni hogy a kis kert túlsó sarkában is meg lehessen hallani      hiába kérem     szóljanak rám     csak később derül ki hogy megint halk voltam      halk és lassú beszédem okán szinte mindig alulmaradok       túlbeszélnek akármilyen maflasággal     nem tudok tündökölni határtalan eszemmel      bölcsességemmel      még egyetemista voltam  amikor 4-5 fős vita során     megjegyeztem halkan     amikor szóhoz jutottam     hogy aki megemeli a hangját     azért teszi    mert nincs igaza      elfogynak az érvei     kajabálni kezd      barát volt      csak volt     nem emlékszem     végül is kinek lett igaza     ‘56 volt      épp akasztották otthon      lámpavasra a kis embereket      akik nem vetették le időben az egyenruhájukat      vagy véletlenül éppen világosbarna félcipő volt a lábukon     a bm biztonságiak     mi is volt a nevük      megkerestem      ávh    parancsra lőttek ha lőttek egyáltalán       de kiderült világosbarna cipőkről hogy nem ávh-s viselte       csak valaki aki áldozatul szolgált      a lincs emberfeletti pszichológiája      mindig győztesen kerül ki     ha tömeget uszítanak valaki vagy valami ellen     volt aztán aki valóban ávh-s volt      a szabadság-téri pártházat védte     a szerencsésebbekkel sortűz végzett     volt akit félholtra vertek      felakasztották fejjel lefelé     a faszát a szájába gyömöszölték      a lincselő csürhe szabadságharcosnak lett kikiáltva       az egyik csapat vezére nő volt      üvöltözve fröcsögött       kitűntették      a parlamentben széket kapott     lehet hogy ma is ott díszeleg    szóval valami ‘56-os körülményről volt szó      felelősségről      ki mit követett el     mintha a vitánk bármit is tisztázni tudott volna     nekem sokba került      hogy tisztázni akartam     nem a nép fasiszta      megint igazolni látszik egy esemény      bősz horthysták     fáklyás menettel ünnepelték     a viceadmirális    fehér lovon bevonulását      a „vörös rongyokba öltözött” budapestre      hanem     mondtam     a fejesek politikai és gazdasági hibái       akkor csak ezt a szót használtam     pedig gazemberségei     okoztak általános elégedetlenséget felkelést
hm hát végül is szuperbarom voltam én is 1956-ban      amikor otthon kitört a forradalom      pontosan tudtam hogy az       pedig moszkvában koptattam kiváló egyetem padjait      mert ahogy a kolja a nép ellenségének fiában megírtam       ferenczy béni asztaltársaságába csöppentem      és hallgattam a bölcs emberek véleményét      szeptemberben visszatérve az oskolába      hallgatótárs kérdésére mondtam is      hogy ha idén nem robban ki valami otthon akkor soha    erre jön az események kitörését követő napon       a kgb magas rangú tisztje       és lefasisztázza a magyar népet     balga létemre megsértődtem a népem nevében    kérdéseket intéztem hozzá     papíron mert csak úgy lehetett      megírtam hogy a nép nem fasiszta     a rendszer hibázott     embertelen volt pedig emberséget hirdetett      igen dupla tévedés     részemről       mert most bizonyítja a nép     hogy mélyek benne a fasizmus gyökerei       szorgosan ültetik beléjük a gyökereket      locsolják fasiszta ősök meg a jobbra menekülő kormányzat      meg nem tévedés volt rákosiék számos lépése      hanem behódoló  alattvalók gyalázata     felálltam amikor kérdezte az előadó ezt meg ki írta      egy magas szőke fiú      baltikumi lehetett      súgta is kifelé menet       hülye vagy     hát nem tudod mit csinálnak a kis népekkel      egyetlen embernek köszönhettem      a hadmérnöki fakultás felszámolását végző dékán     rudnóy guidó      mert engedélyezte a repmérnöki elvégzését órahallgatás nélkül     miután buci gyurinak köszönhetően ki kellett rúgnia az egyetememnek      az egyetem párttitkára     az egyetem vezérkarával együtt   meg akart menteni       beszélgetésre hívott    közvetlenül az október 24-i előadás után elmesélte hogy végigharcolta a háborút       részt vett pécs bevételében       majd feladásában    majd a második győztes hadműveletben  amikor a város központjában    fejjel lefelé felakasztott  szemmel láthatólag megkínzott embereket találtak     azóta se felejtem     leírta azt    amivel a szélsőjobb banditák örvendeztették meg Budapest    és az ország más városai lakosait        néhány nap múlva       október 28-tól kezdődően   moszkvából nem láthattam mindezt   de volt kollégiumi barátaim közül hárman      átélték a kossuth-téri sortüzeket    egyikőjük a köztársaság-téri pártház előtti lincselést is látta    undorral beszélt a hullák   (esetleg egyesek még éltek)     bestiális meggyalázásáról   neki inkább hiszek   mint olyan  történelminek mondott leírásnak  amely szerint népharag indította az öldöklést   népharag falábakon  géppisztollyal    hátulról lepuffantva fehér zászlóst    sorozatokat eresztve magukat megadó nem ávós kiskatonákba      hullák köpködése    nemi szervek szájba dugdosása   aki ilyet dicsőít nem ember   a kossuth-téri gyalázat se akármi     a másik oldalon     növelhette a rákosi-rendszer elleni népharagot    a pártházi gazemberséget látott barátom    a kossuth-téren tank alá kúszva mentette az életét     míg a földművelésügyi minisztérium padlásáról     nem vérrokon katonatiszti akadémista lőtt    (elmondása szerint)    a levegőbe   amikor nagy imre nyugati beavatkozást kért     a másodszor megindult szovjet tankok ellen    végképp tanúbizonyságát adta alkalmatlanságának   azt képzelni  hogy a hitler utolsó csatlósaként     (le)szerepelt kis ország védelmében    az usa világháborút fog kirobbantani     az elmebetegség kategóriájába tartozik   mélyen hiszek abban az   úgy tudom nem bizonyított      feltételezésben   hogy a szovjetek     akármilyen fedett módszerrel     kikérték az usa véleményét     a válasz nem lehetett más  mint jalta     a tiétek  elfajult a helyzet   tegyetek rendet     ha nem vetnek akkor véget annak       amivé a szép forradalom süllyedt      60 évvel korábban jut el az ország oda     ahol ma tartunk  csak gyorsabban      számtalan áldozattal      és mélyebbre     zuhantunk volna na végül kitisztult az agyam    megkérdeztem a szigetvilágból itt tapogatózó kapitánytól   vége lesz-e valamikor ennek az emészthetetlen gazemberségnek    ami a közös világunk    	igen felelte     ahogy kérdezi    meg is felelte     soha sem lesz vége amíg ember lesz a földön    és akkor a lányommal is csináltak valami aljasságot    nem nem      nem találtuk a nyomát semmiféle erőszaknak   lelkinek se   az csak később derülhet ki   figyeljék    figyeltessék pszichológussal     csak nem értjük    miért esett bele a csapdába     miért nem menekült     amíg lehetett    hát nem értik     elkábítottak     egy pillanatra sem ébresztettek fel a kábulatból       csak akkor ébredtem fel      amikor a szőke kislány felébresztett a padon      és hová menekültem volna     hiszen önök se tudják hol voltam      ha az égi térben    onnan csak esni tudtam volna     szárnyaim nem nőttek     bár lehet hogy akár növeszteni is tudhattak volna      ha meg itt a városban tartottak fogva    jobb nem is gondolni rá      mit tettek volna velem hogy ne leplezhessem le merre van a kínzókamra     menekülés menekülés     önökben biztos azért könnyed a kérdés      mert köreikből mindig menekülnie kell valakinek     vagy mindenkinek     nekem csak az édesapám menekült     mert gyerek volt   és feldobták egy teherautóra      de nekem ki segített volna     el se tudtam volna határozni magam     bár ha kínozni akartak volna     a reflexeim bizonyára működésbe léptek volna      vagy ha romok között ébredek fel és fegyverropogást hallottam volna     mennyi volna  a gondolataiban    szól közbe a főkapitány      de hát ez a világ    kiszolgáltatottság valószínűtlenség     igen az más     más a reménytelenség     amikor éhezés     fegyverek     bombák      fogságba esés elől menekülnek      de akkor mindig együtt menekülnek     a legkisebb egység a család    de általában nagyobb közösségek kelnek útra      szomszédság     sorstársak     vallási közösség    kereszt elől menekülve      így látja     és mi éppen ide jöttünk a kereszt birodalmába     az édesapja hogy menekült     itt van talán ébren is van     kérdezzük tőle hümmögve hápogva kezdi  az életet már bejártam    méterek maradtak hátra    koldusbotra kétszer jutottam      először az egész családdal      amikor utolsók közt menekültünk nagyváradról     a záródó szovjet gyűrűből épphogy csak kicsúszva      teherautóra dobáltak minket 6 gyereket 5 bőröndöt      a szüleim valahogy felmásztak      anyu talán elsőnek     apu biztos utolsónak     a saspalota előtt pakoltak minket      a palota mellett két utca nyílt a térről      mindkettő torkolatában páncéltörő ágyú állt    a jobboldali állt közelebb     szinte repülve láttam hogy a vezénylő tiszt nem az ágyú páncélja mögött gubbasztott     teljes magasságában állt és cigarettázva vezényelt     két fok jobbra     cél   tűz     mi mindent kell átélnie valakinek     hogy ilyen bátorrá váljék     nyugodtan nézzen szembe a halállal      nem úgy születik senki     hogy nekimegy a sebzett oroszlánnak      edzetté kell válnia     mint a vörösre hevített és vízben lehűtött acélnak     már a damaszkuszi pengét is így edzették    igen szíria fővárosa  ami most 5-6 éve állatnak született országok martaléka     ki-be   sétálnak rajta      amcsik törökök oroszok     a mi cigányaink is    amellett hogy zseniális muzsikusok      nagy mesterek is voltak     számos kézműipart űztek     amik mostanra mind kihaltak     de ágyúöntőknek is kiválóak voltak     a sok mellét mindig büszkén düllesztő hazánkfiának gőze se volt róla     hogy amikor énekli      gábor áron rézágyúja fel van virágozva
indulnak már a tüzérek messze a határba     akkor cigány mesterek művét magasztalja    ezt is meghamisították rendszerszinten      először a háborús bűnös fasiszta horthy miklós      majd az átkosban     farkas mihály szorította ki dicső helyéről     ez is bizonyítja fontosságát      de franciák is meghívták ágyúöntésre  és oktatásra    a magyar cigány mestereket      
miről beszél     a haláltól való félelemről      és a születéstől senki se fél      hiszen tele van a világ vallásokkal      szédelgésekkel népámítással     hogy az ősvilágból eredő hiedelmekről    pogány tabukról ne is beszéljek      csak a fehér ember szülte     és terjesztette vadul     hogy isten teremtett bennünket    csak egyetlen kérdésem van     akkor miért átkozta el a szülő nőket     9 hónapig tartó tehercipeléssel     aztán kegyetlen fájdalmakkal járó világrahozatallal      és miért kell hozzá a férfi sperma      a szex amit kikiáltott bűnnek     ha egyszer teremt miért nem egy villanással adja át nekünk az utódunkat    miért kell félnünk a születéstől      az indiában született vallások     más filozófiával kutatják az eredet kérdését    szerintük öröklét az életünk     valami más lényből kell tehát az utódainknak eredniük     miután a halál nem halál csak átalakulás     más életminőségbe     lehet belőlünk egér patkány    van is templom ahol a patkányokat imádják     de lehetünk paradicsommadarak is     sőt akár gyeppé virággá is változhatunk      ezért tartják élőlénynek a növényeket    és mennyire igazuk is van     a modern tudományok is igazolják    vannak növények amelyek felismerik a gyilkost      mások figyelmeztetik a társaikat haláluk előtt ha megmérgezik őket     mégis az újjászületés is kínokkal jár     ja igaz is     az egész földi létet kínokkal terheltnek látják      ezért boldogok ha annyi jót tesznek életükben    hogy felszabadulnak az újjászületés átkától      milyen bölcsek is     miért nem születtem hindunak    de mégis      nekik is szükségük van a spermára meg a szexre      amit ők legalább nem bűnként hanem örömforrásként kezelnek      és furcsa tabuik vannak     démonoktól féltik például az újszülöttet       a szeme környékét feketére festik   hogy rémissze el őket      a szülő anyának pedig 40 napig sötét szobában kell élnie      nem is tudom miért     talán higiéniai okai vannak     mint egyébként minden vallásnak      böjtök    bizonyos ételektől italoktól tartózkodás     a zoroasztrianizmus hívei még azt is tudják     hogy kell kiemelni hullát vízből      nem szabad hozzáérni      csak eszközzel szabad kihúzni     a ruházatát pedig el kell égetni     a haláltól persze mindenki fél     hiába az indiaiak reinkarnáció hite     látják a halál körüli iszonyatot és ők is félnek     igaz a halottat nem sírva kísérik utolsó útjára   a máglyához    muzsika kíséri a menetet     biztosak benne hogy ez nem is az utolsó útja      a keresztények pedig      nemcsak a halál kínjait látják     tetézik a halál utáni szörnyűségekkel      tisztítótűz   tűz    pokol olajban megfőzés a legkevesebb      és elhiszik az emberek    járnak templomba     imádkoznak valakihez     aki ilyen borzalmakkal hinti tele a világukat  
a kapitány lemondóan legyint    elnéz a túlsó sarokba     tán most neki van látomása      a lányom nem érti     elengedett minket    én indulok kifelé    a lányom    meghökkenve néz rám    szinte megroggyan a fáradtságtól    lép kettőt a faggató felé és emelt hangon szól
akarnak még kérdezni valamit      szeretném végre megölelni a gyermekeimet     megnyugtatni őket      hogy semmi bajom     a rablást majd kiheverem előbb-utóbb     de nem lesz könnyebb önöket se elfeledni     a kapitány felkapja a fejét     igen nagyon nem értjük      miért éppen ebbe a parkba és arra a padra hozták vissza      annyira nem logikus      hogy szakértőket kell bevonnunk     hátha segítenek a nyomravezetésben       milyen szakértőket nem is értem      hát például felkértünk pszichológust    meg kriminalistát      nálunk jobban érthetik az ilyen      áldozattól szabadulás lélektanát      meg például     teológusokat      ha emberfeletti lényekről van szó      esetleg ők fejtik meg a titkot     á nem sokra fognak menni velük       maguknak kell felvenniük az igazi nagy detektívek     szellemi ruháját      a tulajdonságot hogy magukévá tegyék a szadizmus pszichológiáját      intuitívvé kell válniuk     képessé arra hogy végtelenül tudják követni és kalkulálni a bűnözők tetteit       látniuk kell maguk előtt a ruhájukat cipőjüket      hajuk fényét a nyugvó napnál      bele kell magukat élniük a lelkivilágukba      hinnye de bölcsen tudja     mi a sikerünk titka     tán csak nem dolgozott detektívekkel együtt       nem de orvosként képesnek kell lennem együtt élni a születésre készülő     majd vajúdó      szülő     sőt felépülő anyával      és fiatalabb koromban sok jó detektívregényt olvastam      agatha christie-t     conan doyle-t    talán nem véletlen hogy mindketten az egészségügyben kezdték munkás életüket  
elsötétül előttem a világ      homályba borul minden   támogat a lányom     már köp mindenre     jön ki velem      kilépünk a friss levegőre      a lányomba karolok      szinte támogatjuk egymást      ott ni a pad     amin feküdtem     amikor felébresztett a szőke kislány     megtörlöm a homlokom     és felüvöltök magamban      
de hát mondja meg már valaki  a fenébe is  mi történt a lányommal  amíg nem találta meg a szőke kislány

Utóirat

Na, most itt vagyok a bajban, a magam keverte kásában.
Hogy is írjam, rendesen, mint most, vagy az álomvilágom adta stílusban? Bizonyára elfáradt, kedves olvasó, tehát írom így.
És írjak valamit a műfajról? De hisz a fene tudja, mi is ez. Az alapmese kristálytiszta leirata egy valóban átélt álomnak. Hogy akármilyen kis könyvecske lehessen belőle, átszőttem-fűztem képzelt riportokkal (bocsánat, képzelt történésekkel), átélt valósággal, új valódi mesékkel, hosszú életem tanulságaival. Talán mini-krimi? Vagy álom-mesevilág? Vagy a kettő kombinációja? Mindenki eldöntheti, minek olvassa!
Az alaprettenetet nem puhítottam: a valós világ sokkal rosszabb, mint a lányom elrablásáról álmodott világ. 
Remélem, megértik a végső rettenetet, akik átrágják magukat a mini-krimim szövevényén. 
Nyolcvannégy éves lettem én, meglepetés e szövevény, csecse becse, mellyel e számítógép szegleten meglepem magam magam. És jön a csattanó: eszembe jutott, meg kell nézni, mi a csuda lehet ez a bifrang, ami az éjjeli álmomban megjelent a Képzőművészeti kíséretében. Beírtam a Google-óriás keresőjébe, és csak hápogni tudtam: létezik egy cég a szakadék szélére érkezett, öngyilkosjelölt Angliában: Bifrangi UK Ltd. Tovább nyomozva rátaláltam a piciny helyiségre, a hét személy lakta Bifrangira, Olaszországban. Ott kellett járnom álmomban, ezen a varázslatos helyen, ilyen csoda – az álmom – másként nem születhetett!